4 .1. L. Ussing. 



Mendes har i siiTlid ikke været uden Betydning. Manetlio 

 kalder det 29de Dvnasti Mendesier. Stor Magt havde disse 

 Konger i Alendes næppe. Det var under Persernes Herredomme, 

 at det lykkedes en Del af Ægypterne i dette af talrige Flodarme 

 og Kanaler gennemskaarne Land at hævde deres Uafhængighed. 

 Amyrtæos havde resideret i Sais; fra 398 f. Chr. er Mendes 

 Residensstaden i 20 Aar under Nepherites I, Achoris, Psani- 

 mutis og Nepherites 11; derefter følger det 30te Dynasti mod 

 Nektanebos, som residerede i Sebennytos. 



Efter Herodot') betyder J/svoi^g en Duk, og dette er ogsaa 

 Navnet' paa den Guddom, der dyrkedes her som Hovedgud. 

 Medens Thebæerne og de andre Ægyptere ofre Geder, men 

 ikke Faar, siger han, er det omvendt med Mendesierne. De 

 have særlig Ærefrygt for Gederne, navnlig for Gedebukkene. 

 Een saadan var særlig hellig; naar den dode, var der stor Sorg 

 i hele Distriktet, ligesom over Apis i iMemphis og Mueuis i 

 Heliopolis. IMan fortalte endog, at denne IJuk havde kødelig 

 Omgang med Kvinder. Dette, der hos Herodot omtales som 

 et enkelt uhyggeligt Tihælde , bliver hos Pindar og hos senere 

 Forfattere anført som noget almindeligt^). 



Men hvem er denne Gud, der dyrkedes i Mendes? Herodot 

 siger, det er Pan, en af de 8 ældste ægyptiske Guder. Han 

 tilføjer, at Malerne og Billedhuggerne afbildede ham ligesom 



Heiiidut II, Aij. Niiiir Hieifiiiunus siger. ;it det er i'/fwois, der betjder 

 eii l)iil< (Comment. iii Isaiam cap.XLVl; iPicracjiie oppida eoruni e\ 

 bestiis et iiimentis lialieiit iiomina, humLv a cane, Aétuv a leone, Øfiouk 

 lingua Aegjptiaca ab liireo, Aux.uj\/ a lupo"), niaa dette bero paa en 

 under disse Forhold let forklarlig Misforstaaelse. Hieronynius kunde 

 sikkert ikke Ægyptisk; det er en Reminiscens fra Herodot, der fore- 

 svæver ham eller hans Kilde. 



Se Plutarch. Grylios 5,4. Strabo XVII, I, lit, hvor de nyeste Udgivere 

 med Urette have udeladt Citatet af Pindar: Mé.>drjTo. ~afiå xpr^'v^oy 

 >'/a)Ma(njQ za/aro'^. Szikon xépac, atyi,3uzoi ofH zpriyot yw^at^t [liayo'yrat. 

 Aristides anforer i sin 4Sde Tale (p. oliO f.) det forste Vers heraf som 

 et Exempel paa Digternes Upaalidelighed, thi "ved Mendes er der hverken 

 Brink eller Hav; det or ikke muligt at ojne Havet«. 



