Meiules uii Tliiniiis i Nedio-ÆuNpten. 13 



J)er kan saaledes ikke være Tvivl om. al det var lo foi'skel- 

 liiie (luder, der dyrkedes i Mendes oji' 'riiiniiis ^). Det er iieiler 

 ikke mig, der foi'st IVemsa'tler denne Mening. Heinrich Briigsch 

 har selv tidligere-) paa Grund af den trilingue Indskrift paa en 

 Træsarkofag i Herlin ment, at Pans jpgyptiske >.avn var .Min 

 eller Chem. skont lian mi synes at være vendt liihage til 

 den almindelige Forestilling, at det skulde være Cdnnnn. Min 

 kaldes han ogsaa haade af Erman -^l og af Maspero, der i sin 

 Guide du visiteur au musée' de IJouhui (18H4i p. 158 under 

 n. 172(S— 29 med dette ISavn betegner nogle Figurer, der ere 

 indsvøbte som Mumier paa Armene na'r, og paa Hovedet have 

 de lo lange Fjer. som Anion plejer at bære. ,]a IJrugsch selv 

 har i sine Mythologische Inschriften S. 756 meddelt Indskrifter 

 fra Panopolis og fra Tentyra, hvor Min eller Gliem v^^ er 

 fremstillet i samme Skikkelse som den thebanske Amon med 

 den opløftede Arm. Ogsaa jiaa en Stele i Museet i Køben- 

 havn er han afbildet paa samme Maade ■*). Der opregnes de 

 Guder, til hvem der er ofret. Efter Chem kommer Anubis 

 som Schakal, og derefter Clinum fremstillet som \ ædderen 

 med ^andkrukken foran i*^). Del er klart, at Chem (eller Min) 

 er forskellig fra Chnum , og Herodots Pan er den første, og 

 ikke den sidste. 



Siraks i Begyndelsen af denne Afhandling blev del sagt, 

 at Thmuis i den romerske Kejsertid var Hovedstad i den 

 Mendesiske Nomos. Hverken Strabo eller Plinius nanner den: 



') Skulde det maaske være de to ISaboguddomme, der ere afbildede siddende 

 ved Siden af hinanden i Brugschs Mythologische Inschriften S. 750? 



^) Brugsch. Sanimlung demotischer Urkunden (1850) S. 31. 



^t Erman, Aegvpten und aegvptisches Leben im Alterthuni S. i3. 



*) V. Schmidt, Textes hicroglyphiques du musée de Copenhague p. 5, 

 2"^ Linie. Smlgn. samme Forfatters Assyriens og Ægyptens gamle Hi- 

 storie S. 1048. 



