20 J. L. Ussiijg. 



Baad oi; KapePi. Ogsaa der er den nverste Del af Kapellet 

 særlig afsondret, og i denne sidder en Gnd med Vædderhoved 

 paa Hug imellem to staaende vingede Væsener. 



Langs med Yderkanten af Nischen gaar en Fals, hvori der 

 findes en Del ejendommelige Stenfremspring, 7 paa hver Side. 

 Det synes derefter, som om Kapellet har kunnet lukkes med 

 en stor Dør elier Træskærm, der da hiir hvilet paa disse 

 Fremspring. 



Kapellet staar paa en svær Granitsokkel; men under denne 

 ligger et Fundament af Kalksten, hvis Blokke ofte ere halvanden 

 Meter lange og halv saa høje. Dette Fundament strækker sig 

 en lille Smule ud til Siden, og det har tidligere strakt sig læn- 

 gere; men Beboerne i Omegnen, der ere meget begærlige efter 

 Kalksten, som de ellers maa bente langvejsfra, have sønderslaaet 

 og røvet det, og ere endnu i Færd med dette Arbejde. Hvor 

 langt det har strakt sig, vide vi ikke; men det er ikke umuligt, 

 at der kan have staaet en lignende, maaske mindre, Nische 

 paa hver Side, saa at det ikke har været en, men 3 Guder, 

 der dyrkedes her, som det var Tilfældet mange Steder i 

 Ægypten, f. Ex. med Isis, Osiris og Horus, med Anion, 

 iMut og Ghons o. a. 1. Vilde man gaa ud fra den ovfr. 

 beskrevne Stele, der er funden her, kunde man tænke paa 

 Chnum eller Binebtet, Hamchit og llorpachrut, og man kunde 

 tænke sig, at en Afbildning af Vædderen kunde have sin Plads 

 paa Hylden ovenfor. Dog dette er kun løse Formodninger; 

 thi vi se kun den ene JNische. I en ikke ubetydelig Afstand fra 

 denne ser man en Mur af soltørrede Sten, der indhegnede den 

 firkantede Plads, hvorpaa den stod. De sorte Vægge staa der 

 endnu i en anselig Højde, og man kan maale de gamle jMur- 

 sten, omtrent 0,40 M. lange og 0,10 tykke. 



Hvor gammelt iMouumentet er, vover jeg ikke at afgøre. 



') Lepsius, Denkmiiler III, 189 6, og derefter Meyer, Geschichte des alten 

 Aegyptens, II, S. 257. 



