116 A. Christensen. 



Ammoniak; men at Jodbrintemængden , der nærmest skulde 

 ventes lidt for høj (ifølge Vinaandens Indvirkning paa Jodet) M, 

 alligevel falder for lav ud, følger dog heraf. Skøndt heller ikke 

 Bestemmelsen for Jodbrinte i "Hd er ganske nøjagtig, noget, 

 der — paa Grund af Spaltningen under Udvaskningen — næppe 

 kunde ventes, at den skulde være, lade disse Analyser -dog 

 næppe Tvivl tilbage om, at det fældede Overjodid — som rime- 

 ligt var — indeholder lige Molekyler Chinin og Jodbrinte ; men 

 desforuden indeholder Bundfaldet endnu lidt Svovlsyre, hvilket 

 for et Molekyle (Ihinin udgør i Analysen "1» 9,69, i "1I» 19,6. 

 Heraf synes at fremgaa , at Bundfaldene indeholde en efter 

 Mængden af Svovlsyreoverskudet større eller mindre Del Acid- 

 perjodider ; men denSvovlsyremængde, der medgaar hertil, und- 

 drager sig Reaktionen med KJ og KJO.^^ hvad der medfører, 

 at der bruges for lidt Natriumthiosulfat, og at Alkaloidmængden 

 lindes for høj. Man skulde nu ganske vist vente, at denne 

 Syremængde, der, efterhaanden som Overjodiderne opløses af 

 Natriumthiosulfat, atter bliver fri, igen vilde virke paa Jod- 

 saltene og frigøre en tilsvarende Mængde Jod, men dette sker 

 dog ikke fuldt ud , om end for en Del ; thi Svovlsyretabet naar 

 ikke den Mængde, der findes i Bundfaldet. Ned Analysen "11« 

 svarer f. Ex. den i Bundfaldet fundne Svovlsyre til 0,086 Gram 

 Chinin, medens hele Bundfaldets Indhold^ af dette er 0,2198 Gram. 

 Den Alkaloidmængde, der lindes for meget, skulde altsaa, om 



intet af Svovlsyren traadte i Virksomhed, være r-]— - , men den 



' 219,8' 



udgør kun c. Vo. (Se Pag. 112.) 



At der i Bundfaldet tindes et Overskud af Svovlsyre, frem- 

 gaar af følgende. 



I. Efterat Bundfaldet var udvasket gentagne Gange med 

 lidt Vand under Udpresning, vedblev det ved paafølgende Ud- 

 vaskning (Filtret fyldtes 10 Gange) at afgive et svagt gulfarvet 



^) .s, M. Jørgensen: Om Herapafhit o. s. v. Pas. 31. 



