190 ^'- t'liiistiansen. 



at denne saavel som den Enlerske , trykkes af betydelige Van- 

 skeligheder. Nærværende Forfatter har derfor prøvet en ny 

 Vei. Den Theorie, lian antager, har han vel allerede, i Hoved- 

 sagen, ndviklet i tidligere Skrivter, men han har nn søgt videre 

 at uddanne den. I Følge de Opdagelser, hvormed de sidste tyve 

 Aars l}estræ])elser have beriget Videnskaben, vil man ikke mere 

 nægte, at de Kræfter, der vise sig i de electriske Virkninger, 

 ere almindelige Naturkræfter, og ikke forskjællige fra de chemiske 

 Kræfter. Forfatteren antager nn med Winterl, at begge disse 

 Kræfters Forening give saavel Varme som Lys ; men Winterl 

 havde indskrænket sig til at anføre Beviser for Rigtigheden af 

 sin Paastand , uden at angive Betingelserne , hvorunder For- 

 eningen af de to modsatte Kræfter give Lys, og uden at gjøre 

 Anvendelse af Grundsætningen til Phænomenernes Forklaring." 

 "Forfatteren fhider nu, at de to modsatte Kræfters Forening 

 ikke frembringe Lys. uden at den skeer med en betydelig Mod- 

 stand. Forenes de to electriske Kræ.fter under en meget ringe 

 Modstand, saa bemærker man ingen anden Forandring end at 

 begge Kræfterne opha've hinanden. Ved en mærkelig Modstand 

 derimod opvarmes Lggemet, hvori Foreningen skeer, og naar 

 Modstanden stiger til en meget stor Høide vorder Legemet 

 glødende, sees altsaa ved sit eget Lys. Modstandens Virkning 

 er desto større, jo mindre Electricitetens Styrke, maalt ved de 

 electriske Frastødninger, befindes. Modstanden voxer ogsaa 

 med Mængden af de Kræfter, som hvert Øieblik virker paa 

 Lederen , medens den ved Electrometeret maalte Styrke bliver 

 uforandret. Derfor frembringer ogsaa, under lige Omstændig- 

 heder, det galvaniske Apparat, især med store Plader, langt 

 mere Varme og Lys end Electrisermaskinen og det ved samme 

 ladede Batterie. I alle brændbare Legemer indeholdes den 

 samme Kraft, som i den positive Electricitet; i alle ildnærende 

 Stoffer den samme Kraft som i den negative, men begge saa- 

 ledes bundne, at de aldeles ikke kunne vise nogen Frastødning. 

 Formedelst frivillig Tiltrækning og Frastødning kunne de derfor 



