Den elektromagnetiske Lvstheori 193 



Store Fortrin IJølsetheorieri i Virkeligheden luivde fremfor New- 

 tons Lystlieori. Det kan vel forstaas, at Orsted derved kom til 

 at tvivle om Rigtigheden af den af ham selv fremsatte Lvs- 

 theori, især da det ikke havde været ham muligt at udvikle den, 

 videre; at han dog ikke fuldstændig havde tabt Tilliden lil den 

 ser man af følgende Udtalelse , der findes i Slutningen af en 

 Meddelelse til Videnskabernes Selskab i Vinteren 1829—30. 



(. Endeligen viste han, at man, dersom man nødtes 



til at antage Lys og Varme som Svingninger i Ætheren, ikke 

 kunde undgaae ogsaa at betragte Electriciteten og Magnetismen 

 som Svingninger ; men at Forskjellen mellem de electriske Sving- 

 ninger og de magnetiske ikke kunde ligge i Svingningshastig- 

 hederne alene, men at en væsentlig Forskjel maatte ligge i 

 Svingningsmaaden. Paa Nødvendigheden af at antage indvortes 

 Bevægelser som ledsagende de chemiske Virkninger, har han 

 allerede før gjort opmærksom. løvrigt vilde han ikke have det 

 anseet som aldeles afgjort, at Lyset bestaaer i Ætherens Sving- 

 ninger; men vilde her kun under Forudsætning af deime Mening, 

 der i de nyere Tider har vundet saa meget i Sandsynlighed, vise 

 at den indbyrdes Sammenhæng mellem Electricitet, Galvanismus 

 og Magnetismus maa forestilles lige saa nafbrndt, som i den 

 Theorie, der gik ud fra de eleetriske Kræfter, en Sandhed, 

 hvorpaa han , under en anden Form , allerede havde gjort op- 

 mærksom i sine Ansichten der chemischen Naturgesetze, 1812.ii 



Langt bestemtere og mere indgaaende fremtræder den 

 samme Betragtning af Lyset i den bekendte Afhandling af 

 L. Lorenz: Om Identiteten af Lyssvmgninger og elektriske 

 Strømme, som tindes i Oversigterne for 1867. Det vises heri, 

 at Grundligningerne for Lyset og for de elektriske Strømme 

 ere de samme, eller i hvert Fald kun adskille sig ved Stør- 

 relser, der ere saa smaa, at de aldrig kunne maales. L. Lorenz 

 gør ogsaa opmærksom paa forskellige fysiske Forhold, hvorved 

 denne Identitet viser sig, og han udtaler til Slutning følgende : 



»Det er muligt, at den her fremsatte Hypothese om Lysets 



