21.FeLr. -^ 26 ^ i. Møde. 



4. Mødet den 21'" Februar. 



(Tilstedevare 17 Medlemmer, nemlig: Ussing, Vicepræsident, Johnsirup, 



S. M. Jorgensen, Christiansen, Fausboll, Krabbe, Vilh. Thomsen , Warming. 



.I.Petersen, Meinert, Rostrup, Joh. Steenstrup, Finsen, P. E. Muller, Bohr, 



Gram, -Sekretæren.) 



Professor, Dr. Jul. Petersen gav en Meddelelse om Op- 

 lose ligheden af en "Graph«. 



Derefter forelagde den historisk-filosoflske Klasse neden- 



staaende Bedømmelse af to til Selskabet indkomne Besvarelser 



af den filosofiske Prisopgave for 18SS om Sanskrit som levende 

 Sprog : 



Til Besvarelse af den af Selskabet for 1888 udsatte Pris- 

 opgave i indisk Filologi, saalydende : 



»Hvilken Stilling har Sanskrit indtaget i den alminde- 

 lige Sprogudvikling i Indien? I hvilket Omfang kan det 

 antages at have været et levende Sprog, og naar maa det 

 siges at være ophørt som saadant?« 

 er der indkommet 2 Afhandlinger, en paa Engelsk med Motto:. 

 Et quo quæque modo jiant opera sine divom, og en paa Dansk 

 med ^lotto : Ajardmaracat prdjiio vidydm arthan ca prårtliayet, 

 grhlta iva kefesJm mrtyunå dlHirmam dcaret. 



Den engelske Afhandling giver en kortere Udsigt over 

 det ariske Sprogs Historie i Indien under de 4 Stadier: den 

 vediske Tid, den sanskritiske Tid, Påli-Pråkrit-Tiden og den 

 moderne Tid, og ser den hele sproglige Udvikling under Syns- 

 punktet af fonetisk, grammatisk og le.xikalsk Forfald og til- 

 svarende Nydannelser. Forfatteren vil ikke indrømme, at man 

 er berettiget til at gøre en skarp Forskel mellem \edisk San- 

 skrit og klassisk Sanskrit. Vedisk S. var det levende Folke- 

 sprog ("veruacular") mellem Hinduerne, medens de boede i Indus- 

 Landet ; klassisk S., som voxede ud af det Trin, der repræsen- 

 teres ved Bråhmana'erne , maa have værqt det levende Folke- 



