\2 ■ E. Rostrup. 



Brandax; herved forstaas, at den sædvanlige Afsvampnings- 

 methode med Blaaslensopløsning ikke har den mindste Ind- 

 flydelse med Hensyn til at formindske Antallet af Brandax hid- 

 rørende fra Ustilago Eordei. 



2. Ustilago Jeuseuii n. sp. 



Denne Art har hidtil ikke været udskilt fra den foregaaende 

 i noget systematisk Skrift, og.' kun omtalt i danske Landbrugs- 

 Tidender i det sidste Par Aar, hvor den af Jensen og mig er 

 givet den aldeles foreløbige Betegnelse : Ustilago segetum var. 

 tecia , ligesom den foregaaende blev kaldt Ust. seg. var. nuda. 

 Disse Varietetsnavne kunde man have ophøjet til Artsnavne, 

 men for foregaaende Art kom Prioritetshensynet i Vejen, og for 

 den her omhandlede Art vilde Navnet »tectan vel være beteg- 

 nende som Modsætning til den anden paa Byg optrædende Art, 

 men ingenlunde i Modsætning til mange andre Arter af Ustilago. 

 Jeg har derfor tilladt mig at benævne den efter den Mand, som 

 ved sine omfattende, utrættelige og omsigtsfulde Forsøg ved- 

 kommende Kornsorternes Brand har skaftet Klarhed til Veje 

 paa mange Punkter, ikke alene ved at tilvejebringe hensigts- 

 mæssige praktiske Hjælpemidler til at undgaa Brand i Sæden, 

 men ogsaa ved at faa Rede paa de forskellige Arters Ejendom- 

 meligheder i biologisk Henseende. 



Denne Art er almindelig udbredt overalt i Danmark paa 

 Hordeum disticlion , om end sædvanlig i ringere Mængde end 

 Ustilago Horxlei. De brandige Ax skride senere end de sunde 

 og have et ganske andet Udseende end de som ere angrebne 

 af den forrige Art, idet Avner og Frøgemmer ikke fortæres af 

 Svampen, saa at Axene ere hele og den sortebrune Sporemasse 

 indesluttet paa lignende Maade som hos Tilletia Caries. Brand- 

 axene blive flade og brede, hidrørende fra at ikke alene Midt- 

 blomsten . men ogsaa de to golde Sideblomster udvikle Brand- 

 korn , der voxe sammen med den midterste, et Forhold , der 

 allerede nøje beskrives af Tillet i hans før nævnte Skrift. Disse 



