99 ■ V. A. Poulsen. 



Mier si) paa brasiliansk Materiale; dens gamofvUe Perigon, 

 hvoraf de tre Flige løbe nd i traadformede Vedhæng, er særlig 

 ejendommeligt ved sin skævt-oppustede Form, og Stovdragerne 

 ere ligesom paa den ovenfor omhandlede Plante forsynede 

 baade med Dorsalforlængelser og laterale Vedhæng, og de 

 hænge ligesom hos vor Plante ned, dog ikke fra den Perigonets 

 Munding lukkende Ring, men fra Sammenvoxningsstedet mellem 

 Ringen og Perigonet. Ringens Overflade er ogsaa uden For- 

 siringer ^l. 



1 1866 opstilledes der alter af Miers en ny Slægt af de 

 brasilianske Thismieers Gruppe^), nemlig Mi/ostovia, udmærket 

 ved sit regulære Perigon (med »Haler" paa de tre af Fligene), 

 der dog ingen Ringdannelse har at fremvise, men kun en sam- 

 mentrukken Perigonmunding : idiigevel har den nedadvendte 

 Støvdragere; ogsaa heraf er kun kendt én Art, M. liyalinum 

 Miers. 



Efter 1866 er der na-ppe fundet flere brasilianske This- 

 mieer. Desto interessantere vare de Former, som Bectari^i 

 oil'enliggjorte fra INy Guinea, Borneo og Singapore, og som 

 han har afbildet med saa stor en Kunst. Det er dels Thismia- 

 Arter, dels Piepriesentanter for to nye Slægter: Bagnisia og 

 Geomifra. Med Hensyn til Perigonets Hovedform, Støvdragernes 

 Stilling, Antallet af RIosterblade og Rum i Frugtknuden stemme 

 disse mærkværdige Væxter indbyrdes overens, og de ligne og- 

 saa de Miers- og Griffith'ske heri; Afvigelserne gælde kun for 

 Perigonvedhængenes og Støvdragerudvæxternes Vedkommende 

 samt den mere eller mindre udviklede Ring; de kunne lettelig 

 ordnes i en Række efter den gradvise Udvikling af disse mere 



') Tiansact. Linn. Soc, vol. XX. 



^) I Englers & Prantls ovenfor citerede Haandl)Og kaldes Planten 

 Ophionieria ; dette er urigtigt, ligesom Avtsantallet, der angives at være 

 sjv; jeg tror, at der kun kendes én, nemlig O. vuicaJiéensis Miers. 



') Transactions of the Linn. Soc., vol XXV. 



') Malesia, vol. 1; 1877. 



