32 V. A. Poulsen. 



fremhæver BonnierM, at man ikke ad histologisk Vej kan 

 opstille absolute Kendemærker paa Nectarialvæv ; men dels 

 fremgaar det af hans egne , smukke Studier , dels vide vi det 

 fra Beh rens's^) omhyggelige Iagttagelser, og endelig kender 

 jeg det fra egne Undersøgelser, at man dog som Begel kan 

 sige, at nektarudskillende Væv, for saa vidt det ikke er ægte 

 Haar, bestaar af Celler, som ere mindre end det omgivende 

 Vævs, som have et ejendommeligt Indhold, som have meget 

 smaa eller (hyppigst) ingen Cellemellemrum (med Undtagelse af 

 selve « Saftventilerne » , hvor saadanne ere tilstede), og som 

 meget ofte modtage Stoftilførsel fra særegne, tynde Karstræng- 

 grene. I det Væv, om hvilket vi tale her hos Thismia^ er der 

 intet af alt dette; er det et Nektarium, afviger det altsaa i sin 

 Bygning betydelig fra alle hidtil kendte. Det kan tilføjes, at 

 der ikke kendes slige Gruber hos andre Thismieer; men dette 

 kan muligvis tilskrives en mangelfuld Undersøgelse. 



Medens Cellerne imellem de to Siders Overhud i den Del 

 af Biosteret, som befinder sig under Bingen, ikke frembyde 

 noget fra almindelige, isodiametriske Parenkymceller afvigende, 

 ere de i Perigonkraven , altsaa ovenfor Ringen , udstyrede med 

 korte Arme, der støde op til hinanden, og danne saaledes her 

 et svampet Mesofyl. 



De lange, piskeformede Vedhæng, hvormed de tre af Blo- 

 sterlapperne ende, ere beklædte med en tyndvægget, af langstrakt- 

 rektangulære Celler sammensat Overhud , under hvilken der 

 findes et af kortere og hdt større Celler dannet Parenkym, i 

 hvis Midte en tynd Karstræng forekommer. Saadanne traad- 

 formede Vedhæng ved Perigonet ere ret ejendommelige og 

 synes kun at forekomme hos faa Planter, mærkelig nok alle 

 Saprofyter, saaledes hos Triuris hyalina^ SciapJnla (baade min 



^) Cfr. G. Donnier: Les Nectaires; [Ann. des se. nat ; VI sér., tome VIII, 



1879]. 

 ^) Cfr. Behrens: Die Nectarien der Bliithen; [Flora 1S791. 



