11, s J. L. Ussing. 



Og æoliske, og en af Grækenlands ældste lyriske Digtere, den 

 kælne Alkman, siger om sig selv, at han ikke er en raa Bonde, 

 men l'odt i det høje Sardes M. Om Krøsos herettes det, at en 

 stor Del af Søjlerne i det pragtfnlde Artemistempel i Ephesos 

 vare en Gave fra ham. De vare sandsynligvis udførte af gra;ske 

 Kunstnere, ligesom det var en Græker, Glankos fra Gdiios, der 

 udførte den Sølvskaal paa et Jernfodstykke, som A hattes sendte 

 til Delphi; men omvendt erfare vi, at den Bathykles, som rejste 

 den billedrige Thronstol omkring den Amyklæiske Apollos søjle- 

 formige Kolos, var fra Magnesia. 



Det var, som sagt, først med Gyges' Dynasti, Mermnaderne, 

 at Lyderne indtraadte i den virkelige Historie ; de tidligere 

 Dynastier, Atyaderne og Herakliderne, tilhøre Fablernes Verden. 

 ITerhen regne vi ogsaa Sagnet om Hungersnøden under Kong 

 Lydus, der nødte Halvdelen af Folket til at vandre ud-). Under 

 Anførsel af Kongens Søn Tyrsenos, hedder det, droge de ud 

 paa Skibe og kom til Italien, hvor de nedsatte sig som Tyr- 

 rhener eller Etrusker. At et helt Folk skulde foretage en saadan 

 Rejse til Søs, og det et Folk, saa stort, at det kunde opfylde 

 det halve Italien, vil vel ingen anse for muligt; men vel kan 

 det tænkes, at en Folkestamme fra nordligere Egne i tvende 

 Afdelinger har overskredet Alperne og Bosporos, og at den ene 

 har nedsat sig i Italien, den anden i Asien. De Gamle maa 

 have fundet en paafaldende Lighed imellem Lyderne og Etru- 

 skerne, siden de kunde lave denne Historie; det er vor Sag at 

 se, om vi kunne finde nogen saadan Lighed. Herodot kendte 

 ikke selv noget til Etruskerne ; men han kendte Lyderne , og 

 hvad han fortæller om deres Kultur og Sæder, frembyder ikke 

 faa Lighedspunkter med Etrurien, saaledes som dette nu viser 

 sig for os i sine Monumenter. Deres Sæder, siger Herodot, 

 ligne i det hele Grækernes; men han gor een Undtagelse: den 



M Bergk., Poetæ Lyrici, fr. 20. 

 ') Herodot I, 94 og 7. 



