Lydiskc Grave. 123 



fandt Spiegelthal endnu liggende væltet paa sin IMads ; den havde 

 ved sin Basis 2,85 M. i Gennemsnit; Kuglens Gennemsnit er il<ke 

 synderlig mindre. Af de mindre blev een fundet mvr ved Højens 

 Fod ; den havde Ivun en Fjerdedel af den angivne Størrelse. 

 Disse Gravstene ligne i høj Grad dem, der ere fundne ved de 

 ovf. S. 3 omtalte Grave ved Foden af Sipylos N. for Smyrna. 

 Flere Forfattere, deriblandt selv Perrot ^), kalde demPhalli; men 

 V. Olfers har Ret i at Formen ikke paa nogen Maade retfærdig- 

 gør denne Benævnelse. Hvad enten de have Kugle- eller Kegle- 

 form, er der ingen Grund til at fantasere en saadan symbolsk^ 

 Betydning ind i dem. Derimod maa vi særlig lægge Mærke til 

 Femtallet og Opstillingen; thi dette er et Træk, som vi genfinde 

 i Etrurien. Vi finde det i den Skildring af Porsenas Grav, som 

 Plinius (Hist. nat. XXXVI, 91 ff.) meddeler efter Varro; thi om 

 vi end slaa en Streg over den fantastiske Udmaling af Monu- 

 mentet, tør vi dog ikke tvivle paa at der har været noget, hvor- 

 fra man er gaaet ud, og dette noget finde vi i disse Ord: "Se- 

 pultus sub urbe Clusio, in quo loco monumentum reliquit lapide 

 quadrato quadratum . . . Supra id quadratum pyramides stant 

 quinque , quattuor in angulis et in medio una.» Det er den 

 samme Form, som man endnu tydelig ser i det bekendte Grav- 

 monument udenfor Albano, som Menigmand kalder Horatiernes 

 Grav. Ogsaa Gravhøjen la Cucumella ved Vulci, hvor man endnu 

 ser Rester af tre Taarne, har vel oprindelig liavt fem. 



Under Udgravningen traf Spiegelthal paa gamle Minegange, 

 som viste, at Højen havde været undersøgt før. Disse fandtes 

 i stort Antal og krydsede hinanden i forskellige Retninger ; 

 men igennem dette vildsomme JNet af Gange lededes han dog 

 tilsidst hen til Gravkammeret. Folk i Egnen fortalte om en 

 Hund , som havde forfulgt en Ræv igennem disse Gange og 

 først efter 7 Dages Forløb var kommet tilbage saa udmattet af 

 Sult, at den døde kort efter. Ved at høre dette kan man ikke 



') Hist. de l'ait. V. p. 278 og .51. 



