132 ("'• Christiansen. 



Ende af Køret forte til en Luftpumpes Klokke. 1 Klokken 

 holdtes ved stadig Pumpning et meget lavt Lufttryk, samtidig 

 sænkedes Luftbeholderen stadig ned i Vand, saaledes at Trykket 

 i den hele Tiden var lig den ydre Lufts Tryk. Den Tid, lige 

 store Rumfang Luft brugte til at strømme gennem Hullet, 

 fandtes da i)aa det nærmeste at forholde sig omvendt som 

 Kvadratroden af Vægtfylden. Saaledes fandt han 



Ilt. Brint. Kulsyre. 



Effusionstid 1,050 0,276 1,197 



• Kvadratrod af Vægtfylde . . 1,050 0,263 1,233. 



Graham viste endvidere, at dette Forhold blev ved at be- 

 staa, naar Luftarterne strømmede ind i et Rum, der indeholdt 

 Luft Iforvejen. Men et andet og meget mærkeligt Forhold traadte 

 ogsaa frem ved disse Forsøg. Strømmede Luften nemhg ind i 

 den oprindelig tomme Klokke , og lod man saa Trykket stige 

 derinde , steg det i Førstningen med næsten jævn Hurtighed ; 

 det steg saaledes i et Forsøg til 8 Tommer i 120 Sekunder, 

 derefter fra 8 til 16 Tommer i 122; i samme Tid var der altsaa 

 strømmet omtrent lige megen Luft ind, skøndt Tnkdifferenserne 

 vare stærkt aftagende. Derimod tog det 132 Sekunder at bringe 

 Trykket fra 16 til 24 Tommer. Denne mærkelige Egenskab ved 

 ElTusion , at den udstrømmende Luftmængde indenfor visse 

 Grænser er uafhængig af TrykdilTerensen, har senere fundet 

 Bekræftelse ved mange Undersøgelser. 



Transspiratiou 



kalder Graham Luftarternes Udstrømning gennem lange og 

 snevre Rør, hvis Diameter er mindst 4000 Gange større end 

 deres Længde. Under disse Forhold foregaar Bevægelsen efter 

 ganske andre Love end i de tidligere nævnte Tilfælde. Til 

 denne Undersøgelse benyttede Graham det samme Apparat 

 som ovenfor, kun erstattedes den gennemhullede Plade af det 

 Haarrør, hvorigennem Transspirationen fandt Sted. Sammen- 



