Undersøgelser over Atmolysen. 133 



lignes de Tider, i hvilke lige Rumfang af forskellige Luftarter 

 udstrømme til et tomt Hum, fandt (Iraliam, at Iltens Hastighed 

 var den mindste , Brintens den største. Nogle af hans Resul- 

 tater ere angivne i følgende Tabel over Transspirationskoeffi- 

 cienterne, der ere proportionale med Ldstromningstiderne og 

 altsaa forholde sig omvendt som Hastighederne. 



Ilt 1 ,000 



Brint 0,438 



Kulsyre 0,727 



Kvælstof og Kulilte . . 0,875. 



Her er ikke nogen simpel Afhængighed af V'ægtfylden 

 kendelig. Transspirationskoefficienterne for Ilt og Kvælstof for- 

 holde sig ligefrem som Vægtfylderne ; i Overensstemmelse dermed 

 ere Koefficienterne ligestore for Kvælstof og Kulilte , som have 

 samme Vægtfylde. Derimod staa Koefficienterne for Kulsyre og 

 Ilt i omvendt Forhold til Vægtfylderne , medens der slet ingen 

 Sammenhæng kan paavises for Brintens Vedkommende. 



Vi have altsaa her to forskellige Bevægelsesmaader for 

 Luftarterne, nemlig Effusion og Transspiration. Disse svare til 

 bestemte ydre Betingelser, som nøje kunne defineres. Ander- 

 iedes forholder det sig med den Bevægelsesmaade for Luft- 

 arterne, som vi nu skulle betragte. 



Diffusion. 



1823 offentliggjorde Dobereiner en kort Beretning om en 

 mærkelig Iagttagelse, som han tilfældig havde gjort. Han havde 

 opsamlet Brint i en Flaske over Vand; Flasken havde en Revne, 

 og ved længere Henstand viste det sig da, at Vandet steg flere 

 Tommer i Flasken. Dobereiner antog, at Brintens Atomer 

 vare saa smaa, at de netop kunde gaa igennem Revnen, som 

 derimod ikke tillod den atmosfæriske Luft at gaa igennem. 

 Dette Fænomen gjorde Graham til Genstand for en omhyggelig 

 Undersøgelse. Ved at gentage Dobereiner s Forsøg, bemær- 



