(Jiulcrsdsclser over Atinolyscii. 139 



Som iiuiii let kan lorslau, liar IJ linsen s Forsøg dog liaft 

 (len Virkning, at mange liavc! draget de al" (Ira li am opstillede 

 Loves Rigtighed i Tvivl, og navnlig har man ment, at Ahsorp- 

 tionsvirkninger sknlle spille en Rolle her, ligesom ved Lnft- 

 arternes Gennemgang gennem Kautschnkhinder og andre koUoide 

 Hinder. Denne Opfattelse er saaledes gjort gældende al" Jl ii i'ne rM 

 i en Undersøgelse over Dill'nsion gennem Hydrofanplader. 



Reusch havde antaget, at Ilydrofan, som bliver gennem- 

 sigtig ved at komme i Vand , maatte opfattes som et Legeme 

 med yderst fine Porer eller Sjjalter, og han antog derfor, at 

 dette Stof maatte egne sig særdeles godt til Forsøg over J)ilfn- 

 sionen. Han sendte derfor nogle Stykker Hydrofan til Gra- 

 ham, som dog ikke vides at have gjort Rrug af dem. Hiifner 

 optog derfor Sagen paany, og ved at benytte de af Graham 

 og Bunsen anvendte INIethoder, fandt han Resnltater, der 

 stemme godt med Grahams Lov. Sættes Diffnsionshastigheden 

 for Ilt lig 1 , knnne hans Resnltater sammenfattes i følgende 

 Tabel, hvor p er Vægtfylden i Forhold til Ilt. 



V- 



^ p 



Ilt 1,000 1,000 



Brint 1,OoO 3,995 



Kvælstof. . . 1,090 1,067 



Knlsyre . . . 0,929 0,853. 



Disse Maalinger synes altsaa nærmest at bekræfte Gra- 

 hams Lov. Hiifner betragter dog ikke Sagen paa denne 

 Maade. Hans Ansknelse er, at Fænomenet maa forklares som 

 en P'ølge af Hydrofanens nlige store Absorptionsevne for de 

 forskellige Lnftarter, og han viser ved Forsøg, at Hydrofan 

 virkeUg absorberer Lnftarterne i meget forskellig Grad; da han 

 imidlertid ikke finder nogen Sammenhæng mellem Diffusions- 

 hastigheden og Absorptionen, kan heraf dog ikke udledes noget 

 Argument imod Grahams Opfattelse. 



') Wied. Ann. Bd. 16, 1882. 



