('iidersøaelser uver Aliiiolvspti. 



151 



p = io°36'lO' 



Lader man Natriunilys falde ind gennem CB og betragter 

 del tilbagekastede Lys gennem AC^ enten med det blotte Øje 

 eller ved Hjælp af en Kikkert, faar man et Interferensbillede at 

 se. For at det skal være skarpt begrænset, maa Fladerne AB 

 og A'B' være nøjagtig parallele. Dette opnaas bedst ved at 

 lægge en Staniolplade med et rnndt Hul i Midten imellem Hypo- 

 tenusefladerne. Det Interferensbillede, som da viser sig, har 

 det Fig. 3 antydede Udseende. 



I Billedplanet i den astro- 

 nomiske Kikkert, som jeg anvendte, 

 var anbragt en Glasmaalestok, paa 

 hvilken en Centimeter var delt i 

 100 Dele. 1° svarede til 4,2.541 

 Millimeter paa Maalestokken, og 

 1 Mm. svarede til en Vinkel, hvis 

 Sinus var 0,004103. Som Exempel 

 paa Bestemmelsen af Pladernes 

 Afstand ved Hjælp af Interferens- 

 striber anføres følgende. Ved et Forsøg, hvor, som ovenfor 

 omtalt, en Staniolplade var anbragt imellem Hypotenusefladerne, 

 maaltes de mørke Stribers Beliggenhed ved Hjælp af Okularmi- 

 krometret, hvilket gav nedenstaaende Resultater: 

 1 Stribe 2,46 Mm. 



Fis. 3. 



Overs, over d. K. D. Vidensk. Selsk. Forh. 1890. 



11 



