338 Fi- Meinert. 



Skrabninger i en Linie ret N. paa til en Afstand af c. 16 Kvart- 

 mil fra Skagen, men ved et Par Skrabninger deroppe, Statio- 

 nerne 460 og 25 , ere ogsaa et saare stort Antal Krebsdyr, 

 navnlig af smaa Bunddyr, fremkomne, og blandt disse to af de 

 nye Slægter, nemlig Engerda og Vana. Meget ønskeligt var 

 det sikkert, at ogsaa Skagerak maatte blive lige saa grundigt og 

 systematisk undersøgt som de indre danske Farvande, men 

 dette er jo intet let Foretagende, og foreløbig maa vi vel nøjes 

 med de Oplysninger, som de indtil de nyeste Tider af de 

 norske Zoologer (A. Boeck og navnlig G. O. Sars) foretagne Un- 

 dersøgelser af de norske, tilstødende Farvande give. 



Vesterhavet er lildtil, saa at sige, slet ikke undersøgt. 

 Forholdene ere paa den største Del meget vanskelige, og Far- 

 vandet lidet tilgængeligt; kun i den sydhge Del af Kyststræk- 

 ningen have Collin, G. Winther og i den allernyeste Tid Cand. 

 Bøving-Petersen ligget og skrabet, men Udbyttet har været 

 saare ringe. 



I Aarene 1887 og 88 ere Undersøgelserne paa »Hauch« 

 fortsatte med ichthyologiske Arbejder, som navnlig have havt 

 Fiskenes Vandring og deres Yngels Udvikling til Gjenstand. 

 Det er ogsaa at haabe og vente, at »den biologiske Station^, 

 som er oprettet i dette Aar, og som Dr. Petersen er blevet 

 Forstander for , ved Siden af sine mere økonomiske og pædago- 

 giske Formaal maa kunne tjene den danske Zoologi til god 

 Fremme og Støtte. 



Ogsaa fremmede Zoologer have udstrakt deres Under- 

 søgelser til danske Farvande, og vi kunne her nævne Bergh, 

 "lakttagelser ofver djurlifvet i Kattegat och Skagerack, gjorda 

 under kanonbåten « Ingegerds« expedition sommaren 1870", 

 og "Jahresbericht der Commission zur wissenschaftlichen Un- 

 tersuchung der deutschen Meere», deriblandt »Die Expedition 

 zur Untersuchung der Ostsee 1871 » (1873), »Die auf der Fahrt 

 naeh Arendal gefangenen Thiere» 11873), og »Die Expedition 



