13. Møde. 4^ 'lo ^ 13. November. 



vel endnu mere, fordi Hvitfeldt ikke vilde, at Danmark skulde 

 staa tilbage for disse Lande i at have sin Historie beskreven. 

 Størst Indflydelse paa hans Stemning i saa Henseende maa man 

 antage, at Udgivelsen af David Chytræus's Chronicon Saxonke 

 (1593, Fol.) har haft, saa meget mere som det var ham bekendt, 

 at Forfatteren beredte en udvidet tysk Udgave af samme Værk, 

 hvortil Hvitfeldt selv havde ydet Bidrag, og som udkom 1597 

 under Titel: «Neue Sachsen Chronica«. 1 dette Værk var der 

 nemlig ogsaa taget Hensyn til Nordens Historie, og det kunde 

 jo se ud til, at det skulde gaa som ved Aarhundredets Begyn- 

 delse, da Albert Crantz skrev sine (dog først senere udgivne) 

 historiske Værker, og da Danmark, Norge og Sverig paa en 

 Maade annekteredes til Nordtyskland. 



De Forsøg, som de beskikkede danske Historiografer, særlig 

 Hans Svaning og Anders Vedel, havde gjort for at tilvejebringe 

 en Rigskrønike som Fortsættelse af Saxe , vare jo ikke komne 

 til nogen endelig Afslutning, om end deres ufuldendte Arbejder 

 kunde yde godt Hjælpestof. Hvis Hvitfeldt derfor, inden hans 

 Arbejdsdag randt ud, vilde se en Fremstilling af Fædrelandets 

 Historie, maatte han selv lægge Haand paa Værket, og skulde 

 JVlaalet naas , da maatte der i Sandhed ikke nøles. Hvitfeldt 

 var meget nær de 50 Aar, og hans Helbred var ikke stærkt. 

 Det gik derfor ikke an at tøve længere, hvis det ikke skulde 

 gaa ham som alle de andre , der havde efterladt en Hob Ma- 

 teriale, mere eller mindre bearbejdet. 



Vi vide ikke med Vished, naar Hvitfeldt først har fattet 

 Planen til at skrive Danmarks Historie. Rimeligvis har han 

 længe baaret paa den, inden han skred til Udførelsen. Allerede 

 som kongelig Sekretær, altsaa før 1580, synes Tanken ikke 

 at have været ham fremmed, om han end maaske stadig har 

 ønsket, at en anden — og da nærmest Vedel — maatte tage 

 Sagen op og spare ham for det store og anstrængende Arbejde. 

 1 Fortalen til sin Udgave af Anders Sunesens latinske Over- 

 sættelse af Skaanske Lov (Nov. 1689) siger han, at han med 



