Værtplantens Indfl. paa Udvikl, af nye Arter af parasitiske Spampe. 1 1 9 



b. Pezizaceae. 



Dasyscypha WiUkommi (Hartig) og D. calycina (Schum.) 

 er to almindeligt forekommende Bægersvampe , den første 

 paa Stammer og Grene af Larix , den anden paa Picea og 

 Pinus. Saa længe man ikke tog Hensyn til disse Svampes pato- 

 logiske Betydning, var der ingen, der faldt paa at gøre Forskel 

 paa dem; men da den Virkning, de ndøve paa deres Vært- 

 planter, er saa højst forskellig, gav dette i nyere Tid Anledning 

 til at undersøge de paa de forskellige Naaietræer optrædende 

 Former nøjere, og der fandtes da ogsaa smaa morfologiske 

 Afvigelser, idet den første har konstant større Sporer og en 

 livligere rød Frugtskive. Den paa Lærk optrædende Art kan 

 ikke overføres paa andre Naaietræer, og den, der trives paa 

 disse, kan ikke udvikles paa Lærk i Følge de foretagne Ud- 

 sædsforsøg. Der kan dog ikke være Tvivl om , at de har en 

 nærliggende fælles Oprindelse, og at de omtalte smaa Forskel- 

 ligheder skyldes Værtplanternes Indflydelse. De paa Picea og 

 Pinus optrædende Former ere endnu ikke differentierede kende- 

 ligt; derimod optræder paa Abies pectinata en i nyeste Tid af 

 Karsten opstillet Art: D. Abief/s, der i alle Henseender er en 

 Mellemform mellem de to næste Arter. 



Sclerotinia Fuekel. Denne Slægt, som bestaar af i Begyn- 

 delsen saprofytiske, derefter parasitisk optrædende og dræhende 

 Svampe, frembyder flere Exempler paa Værtplantens Indflydelse 

 som formgivende og som Middel til at fremkalde udprægede 

 Former eller maaske konstante Arter. De ere alle forsynede 

 med Sklerotier, der udvikles paa Bekostning af Værtplantens 

 Væv, medens de langstilkede bægerformede Frugtlegemer først 

 udvikle sig senere af de løsrevne Sklerotier. Den i systematiske 

 Skrifter opstillede Sclerotinia Fuckeliana (de Bary), der udmærker 

 sig ved at have en rigelig Udvikling af Konidier (Botrytis cinerea), 

 optræder paa en Mængde forskellige Værtplanter baade i del 

 fri og i Væ.xthuse, og skønt man hidtil ikke har kunnet paavise 

 bestemte morfologiske Forskelligheder, er der dog meget, der 



