162 Harald Høffding. 



efter min Opfattelse har været inde paa i de Aar, da hans 

 definitive Etik blev til. 



Aaret før Udgivelsen af cGrundlegung zur Metaphysik der 

 Sitten« skrev Kant en Afhandling i »Berliner Monatsschrift», 

 som han kaldte Idee einer allgemeineii Weltgeschichte in welt- 

 burgerlicher Absicht (November 1784), og Aaret efter samme 

 Steds en Afhandling, han kaldte Muthmasslicher Anfang des 

 Menschengeschlechts (Januar 1786)^- Vi have altsaa tre Arbejd.3r 

 af Kant, som følge tæt efter hverandre , og den etiske Afhand- 

 ling ligger imellem de to socialpsykologiske, saa at det maa 

 have været let og naturligt for Kant at gaa over fra Social- 

 psykologi til Etik og tilbage igen. Grundtanken i de to Af- 

 handlinger af 1784 og 1786 er den, at Slægtens Udvikling fore- 

 gaar gennem de individuelle Interessers Brydning. Individets 

 Egeninteresse gør det kortsynet. Fornuften, det, der egentligt 

 først gør Mennesket til Menneske, kommer først til Udvikling 

 gennem talrige Generationer. Kunsten er lang, men Livet kort, 

 og hvert Individ maa begynde forfra. Den indbyrdes Kappe- 

 strid driver Individerne frem, lige som Træerne i Skoven nøde 

 hverandre til høj og lige Væxt, hvis de skulle have Adgang til 

 Lyset og Luften. Der vil da efter Haanden uddannes Livs- og 

 Samfundsformer, der gør den enkeltes frie Udvikling mulig i 

 Harmoni med andres lige saa frie Udvikling. Kants historiske 

 eller socialpsykologiske Opfattelse gaar da ud paa, at Historien 

 kun bliver forstaaelig og værdiftdd ved at ses fra Menneske- 

 hedens, hele Slægtens Standpunkt, ikke ved at ses fra den 

 enkeltes isolerede Standpunkt. 



Naar Kant umiddelbart før og efter den første Fremstilling 

 af sin definitive Etik har været optagen af saadanne Idéer, kan 

 der neppe være Tvivl om, at disse have øvet Indflydelse paa 

 selve Etikens Tilblivelse. Grundtanken i Kant's definitive Etik 



^) Tidsangivelserne efter liorow ski: Darstellung des Lebens und Charak- 

 ters Immanuel Kant's. Konigsberg ISOi. p. 74. 



