J76 •• Østrup. 



Personer og de ægyptiske Profeter, og begge Rækker ere paa 

 en meningsløs Maade sideordnede ved Anførelsen af Udtrykket 

 »giAf, ; lier maa der utvivlsomt oprindelig have været en Ind- 

 deling i Afsnit eller en nøjere betegnet Overgang. 



Antagelsen af, at den foreliggende Text er et Excerpt af 

 et tidligere og tillige større Arbejde, bekræftes ved, at der 

 hos andre Forfattere citeres Stykker af et Værk af al-Kindi om 

 Ægypten, som ikke findes i vore Haandskrifter; smign. f. Ex. 

 Jakiit (ed. Wiistenfeld I, 760) og Sojuti (Husn-al-muh. I, 4), 

 hvor endog til vderligere Sikkerhed Skriftets Titel .*a>3 ,VjL*12S 

 anføres, uden at Citatet som sagt kommer igen i vor Text. 



En tredie Antydning i denne Retning er det, naar Makrizi 

 et Par Steder citerer en yngre al-Kindi, én Gang (Khitat I, 

 211) med Navnet ^0^:S^\ ^\ , et andet Sted (I, 124) paa en 

 endnu tydeligere Maade, som ikke lader nogen Tvivl tilbage 

 om Forholdet mellem de to Personer, nemlig med det fulde 

 Navn ^^^\:S^\ y^ ^:^ aO*^' ^^^^" ^"f®*'^'" ^^^" tillige Navnet paa 

 Skriftet, ^a ^\.^. Disse to Steder have særlig Interesse, for 

 saa vidt som begge anføre ordret den samme Text som vore 

 Haandskrifter (ved Omtalen af den forsvundne Bro fra Farama 

 til Kypern og i Rerelningen om Amru ibn el-As' Samtale med 

 Mukaukas om Grunden til Mukattams Mangel paa Vegetation). 



Vi faa altsaa herigennem Sikkerhed for, at et Skrift af 

 Umar al-Kindi har existeret som selvstændigt Arbejde under 

 samme Titel som Faderens, og naar dette sammenholdes med 

 de ovenfor udviklede Omstændigheder, synes der ikke længer 

 at kunne være Tvivl om Forholdet mellem de to Skrifter: 

 1) Abu Umar al Kindi har forfattet en Bog ^a J^jL^s , der ofte 

 citeres; disse Citater findes tildels i vor Text, tildels ikke; 

 Umar al-Kindi har ogsaa skrevet en ^a JoLiis , og de derfra 

 hentede Citater findes ordret i vor Text; altsaa synes det første 

 af de to Arbejder at have været af et større Omfang. 2) Umar 

 al-Kindis Værk antyder ved sin egen Natur, at det er et Udtog. 

 3) Umar al-Kindi anfører blandt sine Ujemmelmænd Abu Umar 



