Nogle Undersøgelser over Danmarks ældste Inddeling. 383 



nævnes for første Gang alle de jydske Sysler. Ved et Brev 

 fra c. 1170 giver Absalon Ringsted Kloster Afgifter af Vestre 

 susle og myadle susle paa Sjælland M; som bekendt er den 

 sjællandske Sysselinddeling dog en udelukkende gejstlig Insti- 

 tution, der aldrig har haft Betydning i den verdslige Stat. 



Vi lære endvidere af det paaviste , at enkelte Landsdele, 

 der dannede naturlige Helheder, havde fra urgammel Tid sær- 

 egne Navne — Vendsyssel, Thy — og at disse nordlige Lands- 

 dele senere indlemmedes som Led i Sysselinddelingen. Vi tor 

 vist slutte , at det er gaaet paa lignende Maade syd for Lim- 

 fjorden, og at Himmerland, som vi endnu den Dag idag kende 

 som Navnet for Landet mellem Limfjorden og Mariagerfjord, 

 det gamle Himbersysæl, allerede følte sig som et eget Omraade, 

 inden det fik Sysselnavnet (Himbersysæl). Det samme gælder 

 Salling, der blev en Del af Salingsysæl. Beboerne af de vest- 

 ligste Landstrækninger syd for Limfjorden — Harthesysæl — 

 sammenfattedes i ældre Tid under Navnet Harthboer^), Bygdens 

 (Syslets) Thing hed Harthbo Bygdething^j , Navnet Harboøre 

 fortæller endnu om Landtungen paa Harthboernes Land^), en 

 islandsk Kilde giver Landskabet Navnet Hdrd°), og efter en 

 Angivelse hos Svend Aagesøn maa man tro, at det danske 

 Navn var Harth^). Som bekendt sættes dette Syssels Navn i 



1) Dipl. Arn. Magn. I. 29. 



=*) Ser. Rer. Dan. V. 552; O. Nielsen, Jydske Tingsvidner 32, 33, 42, SS, 

 94, 100, 108. 



^)«Nielsen, Tingsvidner, 1: Harbo bogdthyng, 2: Harbobythingh, 5: Hardho 

 byting. Nielsen, Harsyssels Diploujatarium, Reg. Kinch, Ribe B\s Historie 

 1. 206. 



■*) O. Nielsen, Skodborg og Vandfuld Herreder 371. 



■') Flateyjarbok I. 98: Hord a Jotlande. 



^) Dette forekommer mig at maatte være den rette Forstaaelse af l'olgende 

 Udtalelse hos denne Historiker om Knud den Stores Søn Hartheknut: 

 Kanutus . . [filium] suo appellavit nomine: quem cognomine Duruni 

 vulgo nominabant, non quod austerus vel crudelis extiterit: vernni inde, 

 quod tale provinciæ nomen extiterit, ex qua natalem duxit originem 

 (Ser. I. 55). — Svend Aageson nævner ikke Kongens danske Navn, 

 men af hans Oversættelse fremgaar, at det var Hartheknut, saaledes 

 som ogsaa Navnet lyder i de danske Kongerækker og Aarboger; Adam 

 af Bremen II. 72, 74: Hardechnut. Islændingerne have: Horbakniitr. 



