390 Johannes C. H. R. Steenstrup. 



Herredernes Grænser M; kun er eet af Herrederne, Gything- 

 Herred, bleven kløvet i to. Dette synes jo dog virkelig at 

 vidne om, at der her ikke er gjort Brud paa noget, som naturligt 

 frembød sig , og at der ikke heller oprindelig ved Herredets 

 Dannelse er taget Hensyn til specielle administrative Forhold 

 (Søkrigsvæsenet) , som i en senere Tid ikke havde Betydning 

 for Herredsinddelingen. 



Vi kunne ogsaa paa anden Maade belyse Herredernes For- 

 hold til Kysterne. Som bekendt ligge de danske Købstæder 

 gennemgaaende ved Havet eller ved Fjordene , de rene Land- 

 købstæder ere kun faa i Tal. At Herrederne ere ældre end 

 Købstæderne, derom er ikke Tvivl; men inden Købstæderne 

 opstode, var der jo dog som oftest en Bebyggelse, en Landsby 

 eller et Fiskerleje paa samme Plet, og det var værdt at vide, 

 om denne stod i noget saadant Forhold til Herredet, at det 

 var den, som har givet det Navn. I Sønderjylland finde vi nu, 

 at Aabenraa ligger i Risæ H., Flensborg i Wiz H., Hedeby i 

 Struksthorp H. Højer ligger nu ved Havdiget, men alle ere 

 enige om, at denne By i Middelalderen laa et betydeligt Stykke 

 inde i Landet, og at her store Strækninger vest for Byen ere 

 tabte til Havet. Hvorvidt Thynning — der nu ligger ved 

 Havet — i sin Tid var en Søstad, er meget tvivlsomt. Haderslev 



^) Til Ingelstad Herred paa Skaanes østlige Hjorne hører for Øjeblikket 

 udenfor det egentlige Omraade en lille Enklave ved Kysten af Jarestad 

 H. kun et Par Mil fra Hoveddelens Kyst. Dette Forhold synes at være 

 gammelt, idet allerede paa Unionstiden Hoby Sogn hørte til Ingelstad 

 H., men det mellemliggende Borrby Sogn til Jarestad H. (se Styll'e, 

 Skandinavien under Unionstiden 66, 68). Paa lignende Maade ligger nu 

 Vesteregede Sogn i Sjælland sydøst for og helt adskilt fra Thybjerg H.; 

 Nestved Købstad med Omraade ligeledes syd for og adskilt fra det 

 samme Herred, til hvilke begge Dele høre. Saaledes synes Forholdet 

 ogsaa at have været i det t4de Aarh. (jfr. Roskildebogen i Ser. Rer, 

 Dan. VII). Mulig kunne disse Besynderligheder altsaa føres tilbage til 

 Oldtiden, men at de ikke desto mindre ere Forstyrrelser i et oprindeligt 

 Forhold, synes klart. Paa det medfølgende Kort kunde — efter dets 

 Maalestok — disse smaa Enklaver i hvert Fald ikke gengives. 



