Nogle Undersøgelser over Danmarks ældste Inddeling. 401 



mentlig indgaar M, og et eller to, hvori Frø tindes-), men vi 

 have ikke eet, hvori Ordet Kirke ^) forekommer*). Det er der- 

 for klart, at det er Herredets Midtpunkt eller Centralsted, der ved 

 Kristendommens Komme til Landet, har faaet en Kirke, men 

 det er ikke Kirken, som har skabt Herredskredsen omkring sig 

 eller givet det Navn. 



Men vi ere berettigede til at gaa videre og til at tænke 

 paa de Tider, da der kun var een Kirke i Herredet, den, som 

 byggedes ved det fælles Thingsted. Som bekendt spillede 

 He rreds kirken ^) — den Kirke, som laa Thinget nærmest, i 

 hvilken Gudstjeneste holdtes, før end Thinget sattes, hvor Thingets 

 Aktstykker opbevaredes og Herredets Depot var — en vis Rolle 

 i den senere Middelalder; i Jylland og Fyen, hvor Herredets 

 Fjerdinger ofte havde stor Betydning^), blev den kaldt Fjerdings- 

 kirke'^). Det ligger nær at antage, at denne samme Kirke engang 

 har været den eneste Kirke i Herredet, især da vi fra Sverige 

 synes at have Vidnesbyrd om saadanne gamle Tilstande ^) og 



^) Othænshvllæ (Onsild) i Jylland, Othæns i F>en, Othæns (Onsjo) i Skaane. 



-) Fros H., syd for Kongeaaen, Fræzlet, syd for Slien. 



^) Munkbrarup H. i Sønderjylland, hvor Navnets første Led klart viser hen 

 til Klostervæsenets Tider, er ikke ældre end 1779. 



*) Hargæ H. i Salling, kaldt efter Byen Harre (1429 Harigh), kan derimod 

 hentyde til den hedenske Helligdom harg, Jfr. Oluf Nielsen i Blandin- 

 ger, udg. af Universitets-Jubilæets Danske Samfund I. 271. 



S) Forordninger af 1284 for Sjælland g 7 og Skaane ? 13 (hæræzs kirkiæi; i 

 Forordningen for Jylland intet tilsvarende. Geh. Arch. Aarsberetninger 

 V. 22, 25. 



*) Hverken K. Valdemars Jordebog eller Provinslovene nævne Fjerdinger i 

 det østlige Danmark. Et Brev af 1135 (Diplom. Arne Magn. I. 6) om- 

 taler Tienden af en Fjerding i det sjællandske Thyuthæbiærg H., men 

 dette er vist en sjælden Undtagelse. 



") Fjerdingskirken — der var kun een Fjerdingskirke i hvert Herred — 

 omtales forst i Aktstykker fra 15de Aarh., O. Nielsen i Kirkehist. Sam- 

 linger V. 829 f. 



*) Jfr. Schlyter i Ordliok till Sveriges gamla lagar, hundaris kirkia; Bel- 

 lander, Westmanlands harader 14 i'., 23. 



