Om Difterigiftens Konstitution. 97 



Om Konstitutionen af den stærkest bindende Del af Giften 

 give Forsøgene intet overskueligt Billede ; dertil ere de for faa 

 og famlende; derimod synes det at fremgaa, at der i den Del, 

 som paa den grafiske Fremstilling er betegnet ved Strækningen 

 167 — 137, findes 1 Toxinækv. for hver Gruppe af 10 Ækviva- 

 lenter. Grafisk vil dette med Ehrlich kunne fremstilles saa- 

 ledes (de fuldt optrukne Linier angive, hvad der maa anses for 

 experimentelt godtgjort ved de allerede anførte Forsøg; de 

 punkterede, livorledes man efter de senere Forsøg mulig kunde 

 forestille sig Konstitutionen af den øvrige Del af Giften): 



Fie. 1 



20 30 40 SO SO 70 80 90 tOO f/O ]20 130 /40 fåO 160 170 180 190 M) 



Medens der i den Del af /.^ , som har svagest Affinitet 

 (svarende til Abscisserne over 170), ikke findes nogen Bestand- 

 del med dræbende Egenskaber, er dette derimod Tilfældet med 

 den nærmest liggende Zone; i de Forsøg, der ere foretagne 

 med Blandinger af L^ med ^ — l^ (^K er der død et saa 

 stort Antal Dyr, at der her maa findes frit Toxin; ved 150 er 

 der 2, ved 138 3 Toxinækv. frie. Tabel X viser tydeligt, hvilke 

 store Vanskeligheder disse Undersøgelser frembyde; særlig 

 gjorde det da ukendte Forhold mellem Toxin og Toxoid (1—9) 

 Forsøgene famlende og usikre. Efter Ehiiichs Terminologi 

 drejer det sig om en Zone , hvori findes 1 Del Toxin paa 

 9 Dele Tritotoxoid. 



D. K. D. Vid. Selsk. Overs. 1899. 1 9 



