170 R- S. Bergh. 



kommer i Konflikt med den synthetiske, den historiske med den 

 experimentelle, og snart er Slaget i Gang over hele Linien, og 

 det er ikke altid let at forholde sig som Tilskuer. Mænd, som 

 have indlagt sig Fortjenester ved at bringe nye Synspunkter og 

 nye Methoder frem, blive saa indtagne af disse, at de se for- 

 nemt ned paa alt andet og derved fremkalde en fortjent Protest, 

 men tillige en Reaktion, som skyder langt ud over Maalet. 



Det er under disse Forhold ikke uinteressant som liden- 

 skabsløs Tilskuer med nogen Sympathi for begge de kæmpende 

 Parter at kaste et Blik ud over de stridende og tillige over den 

 Historie, som har ført til den nuværende Tilstand. 



De to Retninger, om hvilke her er Tale, ere: 1) Den 

 komparative Embryologi, hvis Maal er det samme som den 

 komparative Anatomis, nemlig en Udredning af Dyreformernes 

 Slægtskab, og som for saa vidt gaar op i den komparative Ana- 

 tomi , som en Sammenligning mellem Embryoner jo gerne kan 

 kaldes komparativ Anatomi af Udviklingsstadier; og 2) den ex- 

 perimentelle Embryologi, som søger at vinde Klarhed over 

 selve Udviklingsprocessens Natur og Betingelser, over de en- 

 kelte Elementers Værd og Betydning for Legemets Opbygning 

 og over de ydre Faktorers Indflydelse paa Udviklingsgangen. 

 Jeg skal begynde med at skildre den første af disse Retninger 

 (som den ældste) og kritisere dens extreme Side, idet jeg be- 

 standig udvælger prægnante og omfattende Exempler som Gen- 

 stand for min Kritik; derefter skal paa lignende Maade den ex- 

 perimentelle Forsknings Maal og Veje i Korthed skildres. 



L 



Det er først omkring Aaret 1870, at Udviklingshistorien 

 svinger sig op til at blive en generel Disciplin indenfor Zoo- 

 logien. Hvad man før den Tid vidste, var kun mere sammen- 

 hængende , forsaavidt det angik Organudviklingen hos Hvirvel- 

 dyrene ; med Hensyn til denne havde Embryologien allerede 



2 



