Methodol.-krit. Bem. om moderne Forskningsretninger i Embryologien. 179 



Og vel typiske regulære Anordning af Kløvningscellerne i Grup- 

 per paa fire (i Kvartetter, som man har kaldt dem) som el Tegn 

 paa alle de nævnte Dyreformers Nedstamning fra Straaledyr. 

 I Overensstemmelse hermed tør man vel formode, at den samme 

 Anordning hos visse Hvirveldyr {Amphioxus, Fetromyzon, de 

 fleste Padder o. a.) er et Tegn paa Hvirveldyrenes Nedstamning 

 fra Straaledyr, og man vilde med Lethed kunne føje nye Hypo- 

 theser til de allerede talrige og for største Delen ganske ube- 

 grundede Meninger, man har opstillet med Hensyn hertil ^). 

 Og dette saa meget mere, som Kløvningen her er langt mere 

 udpræget radiær end hos de af Eis i g o. A. anførte Former, 

 idet Kvartetterne og Oktetterne ere stillede lige over hverandre, 

 ikke skudte ind imellem hverandre (hvorfor denne Kløvning 

 ogsaa er blevet betegnet som ægte radial i Modsætning til den 

 «spirale» Form, som just er den, der findes hos Fladorme, 

 Annelider og Mollusker). Og er det ikke mærkeligt, at just hos 

 Hvirveldyrene, som dog vel maa antages at have fjernet sig 



geordneten Ectodermzellen, vor allem aber die vier Mesodermgruppen. 

 Dleses Verhalten welst darauf hin, die Turbellarien mit radlår gebauten 

 Thieren In Verbindung zu setzen« etc. — eller El sig (1. c. p. 145 el. 

 255): »Lediglich an denselben Ctenophoren wird man aber angesichts 

 der radiåren Gebilde unseres Anneliden-Embryos erinnert. Wie nåmllch 

 bel den ersteren von dem am aboralen Pole gelegenen Slnneskorper aus 

 nach C hun 8 Ziige von Ectodermzellen als Nerven zu den mit Schwimm- 

 plåttchen besetzten 8 Kippen ausstrahlen, so strahlen auch bel dem 

 letzteren von der am aboralen Pole gelegenen Rosette aus anfånglich 4, 

 spåter 8 Ziige von Ectodermzellen (nåmllch die des Kreuzes) zu der 

 anfånglich aus 4 Zellenpaaren bestehenden Anlage des Prototrochs«, og 

 dette benyttes saa som Bevismateriale for den ovennævnte fylogenetiske 

 Slutning. 



Bortset fra den bekendte Hxpothese om Hvirveldyrenes Nedstamning fra 

 Annelider (Dohrn, Semper o. A.) har man i den nyere Tid opstillet 

 som Urformer for Hvirveldyrene 1) Aktlnierne (Sedgvvlck, Fraipont, 

 Oscar Hertwig), 2) Crustaceerne (Gaskell), 3) Arachniderne 

 (Patten), 4) Nemertinerne (Hubrecht), 5) Balanoglossus (Bate- 

 son), 6) Turbellarierne (Goette), 7) Echinodermlarveagtige Dyr 

 (G ar s tang), 8) en hypothetlsk Chordaea (Haeckel). Disse 8 Hypo- 

 theser have alle omtrent samme Vierdi ; det kan heraf sluttes, hvor megen 

 Værdi der tilkommer hver enkelt af dem. 



11 



