294 Chr. Bohr. 



Vedkommende kun for et Temperaturinterval af højt regnet 

 0° — 40° C. Imidlertid forekom den mig dog som et brugbart Ud- 

 gangspunkt for videre Undersøgelser angaaende Absorptionens Af- 

 hængighed af Temperaturen, og jeg søgte da først for en enkelt 

 Luftart, Kulsyren, at bestemme Absorplionskoefficienten saa nøje 

 som muligt, for at faa oplyst, om Formlen i del ovenfor nævnte 

 begrænsede Temperaturinterval var gyldig indenfor Forsøgs- 

 fejlene, saaledes at n og K vare at betragte som virkelige Kon- 

 stanter, eller om disse sidst nævnte Størrelser varierede konti- 

 nuert med Temperaturen. Saaledes som det vil ses af de i 

 denne Afhandlings Afsnit 1 meddelte Bestemmelser, viste det 

 sig, at n stadig voxede med stigende Temperatur, om end i 

 ulige Grad paa forskellige Steder af Temperaturskalaen. Af- 

 vigelserne vare vel ikke indbyrdes større, end at det let vilde 

 være muligt ved empirisk at tilføje et nyt Led at faa Formlen 

 til at passe ; men den vilde da ikke frembyde Interesse fremfor 

 andre Interpolationsformler. 



Jeg forsøgte da en anden Vej til Bestemmelse af For- 

 holdet mellem Absorption og Temperatur, nemlig Opløsningen 

 af Absorptionskoefficienten i simplere Konstanter. Jeg gik 

 herved ud fra den almindelig udbredte Antagelse, at der, naar 

 en Luftart er opløst i en Vædske , stadig samtidig gaar Luft- 

 molekyler ind og ud af Vædsken, og at Mætningen af Vædsken 

 under et givet Absorptionstryk, er bestemt ved en Ligevægts- 

 tilstand, under hvilken den Mængde Luft, der i Tidsenheden 

 gaar ind i Vædsken er lige stor med den , der forlader samme. 

 Den theoretiske og experimentale Bestemmelse af Belingelserne 

 for Luftarters Undvigning fra en Vædske (i det følgende kaldet 

 Evas ion) og for deres Indtrængen (Invasion) i samme lindes 

 behandlet i Afsnit II og III. Det vil deraf formentlig ses, at 

 Opløsningen af Absorptionskoefficienten i Invasions- og Evasions- 

 koefficienter paa flere Punkter giver en bedre Forstaaelse af 

 Processen ved Luftarternes Opløsning i Vædsker; det vil tillige 



