Om et hidtil ukendt Bygniiigsforh. i Epideimis hos »Oiigochæla limicula". 329 



llgste ligesom Stylaria. Særlig rigeligt ere S.fnseorganerne ud- 

 viklede paa Hovedlappen, hvad der ogsaa gælder Stylaria^ hvor 

 de paa Hovedlappens Proces, Snabelen, ere tilstede i stort 

 Antal. De danne her smaa fremspringende Høje, bestaaende af 



« 





Fig. 7 a. Epidermis fra Snabelen af Stylaria i optisk Gennemsnit 

 efter Behandling med Overosmiumsyre. Zeiss, F, Oc. 1. 



cylindriske Celler; i Reglen ses en større central Sansebørste, 

 omgiven af flere mindre (Fig. 7 a) ; ogsaa paa den afmacererede 

 Cuticula findes disse Sansehaar ofte hængende fast (Fig. 7 b). 

 Sølvreaktionen paa Snabelens Epithel lyk- 

 kes langt mindre godt end paa den øvrige 

 Del af Dyrets Legeme , og den bliver or 



desto slettere, jo mere man nærmer sig 

 Spidsen paa Grimd af Cuticulaens be- 

 tydeligere Tykkelse i denne Region. Selv 

 ved langvarig Indvirkning (1 — 2 Døgn) af 

 Sølvsaltet er Reaktionen her svag. 



Hos Tubifex rivutorum Lam. kunde 

 med stor Lethed de langstrakte Inter- 

 segmentceller paavises som en enkelt 

 Række i hver Fure. Sansecellernes Tal- 

 righed afhænger meget af Beliggenheden. 



Tubifex rivulorum har som bekendt (se D'Udekem: Hist. 

 natur, de Tubifex des ruisseaux. Académ. royale de Belg. 1853) 

 den forreste Del af sit Legeme skjult i Dyndet, medens den 

 bageste Del svinger frem og tilbage i Vandet. ISu viser Sanse- 

 organerne, som man kunde vente, sig talrigst paa den aller- 

 forreste og paa den bageste Del af Dyret, medens den midterste 



7 



Fig. 7 b. Cuticula af 



Stylaria med Grupper 



af Sansehaar efter 



Osmiumbehandling. 



Zeiss, F, Oc. 1 



