Om Tetanolysinet. 431 



For at forstaa dette maa man betænke , at Tetaiiolysinets 

 Virkning har en Latenstid. .Medens Giften ret hurtig bindes 

 til de røde Blodlegemer, hengaar der en af den anvendte Gift- 

 mængde og af Temperaturen afhængig Tid, førend Giften er i 

 Stand til at opløse Blodlegemet. Hvis vi for at tage et ganske 

 abstrakt Exeinpel antager, at dette varer 4 Timer, er det klart, 

 at Blodlegemerne i denne Tid kunne sænke sig betydeligt. 

 Et Blodlegeme, der ved Forsøgets Begyndelse svømmer i Over- 

 fladen, vil efter 4 Timers Forløb have naaet et vist Stykke 

 ned i Vædsken, før det opløses og giver denne sin Farve; vi 

 ville altsaa se to Lag, et øverste farveløst og et underste 

 farvet. Det øverste Lags Højde kunde under de givne Om- 

 stændigheder afgive et iVlaal for Sænkningstiden o: Latenstiden. 



Dette underste stærkere farvede Lag strækker sig efter- 

 haanden (Nr. 27 — 24) højere og højere op i den svagt rødgule 

 Vædske, og dets Farvenuance bliver mere intensiv. FraNr. 23 har 

 ogsaa de øverste Lag en anden Nuance end i de tidligere Glas, 

 medens der stadig er en tydelig Forskel fra den nederste Del 

 af Vædsken. Denne Forskel holder sig til Glas Nr. 18 (ind.), men 

 bliver stedse ringere samtidig med, at Farvernes intensitet tiltager. 

 Fra Glas 17 — 6 er Vædsken diffus mørkerødt farvet; det kom- 

 pakte Bundfald bliver lidt efter lidt mindre, og i Glas o er der 

 kun en svag Uklarhed af uopløste røde Blodlegemer tilbage ; 

 endelig opløses ogsaa disse, og Vædsken er da fuldstændig klar 

 af ensartet dybt mørkerød Farve (Nr. 4 — I). 



For rigtig at tyde de omtalte Fænomener maa man gøre 

 sig det klart, at man ikke kan betragte de røde Blodlegemer 

 simpelthen som bestaaende af en Samling fuldkommen ens- 

 artede Elementer M- Man maa antage, at der i et og samme 

 Blod findes Blodlegemer med meget forskellig Resistens overfor 

 forskellige Indvirkninger, og at der existerer en uafbrudt Skala 

 fra de mest til de mindst modstandsdygtige. Betragte vi en 



^) Se Ehilich <fe Lazarus. Die Anaeniie p. 32. 



D. K. D. Vid. Selsk. Overs. 1899. i> 29 



