Om Tetanolysinet. 453 



Injektionen var den neutraliserende Antitoxindosis ikke i Stand 

 til at forhindre, at Dyrene fik Tetanus. Heraf kunde der drages 

 den Slutning, at Giften blev bundet til Frøens Celler allerede 

 ved lav Tp., men at dens toxiske Egenskaber først ved højere 

 Tp. kunde komme i Virksomhed. Man ser, at der er betydelig 

 Overensstemmelse mellem Tetanospasminets Forhold overfor 

 Frøens Nervesystem og den iNlaade , hvorpaa Tetanolysinets 

 Tritotoxoid og Toxon optræde overfor de røde Blodlegemer. 



De omtalte Forsøg tillade ingen Tvivl om , at der findes 

 en kemisk Binding mellem Tetanolysinet og dets 

 Antitoxin. 1 Overensstemmelse hermed kan man vise, at 

 det varer en kendelig Tid, førend denne Reaktion er fuldendt 

 (se Tabel 9). Heri staar Tetanolysinet i Modsætning til Difteri- 

 giften , hvor Bindingen mellem Gift og Modgift er færdig efter 

 kort Tids Forløb. 



Af de anførte Tal ser man tydelig, hvilke Forsøgsfejl man 

 maa undgaa, naar man arbejder med Tetanolysin. Paa den 

 ene Side maa man sørge for, at Bindingen mellem Gift og 

 Antitoxin er fuldstændig, paa den anden Side for, at Giften 

 ikke svækkes. En af de vigtigste Regler ved disse Arbejder er 

 altsaa, al Forsøgene maa udføres saa vidt mulig samtidig. 



Ved en overfladisk Undersøgelse af en anden med Ammo- 

 niumsulfat udfældet Gift blev der fundet omtrent de samme 

 Forhold som ved den her beskrevne ; saaledes var der næsten 

 det samme Neutralisationsbillede., saa at man kunde adskille 

 en Proto-, Deutero- og Tritotoxinzone samt en Toxonzone. 

 Ogsaa her fandtes en Forskel svarende til "Kulde"- og 

 « Varme "toxin. 



