Om Tetanolysinet. 455 



Resultaterne af de foranstaaende Undersøgelser 

 over Tetanolysinet kunne kort sammenfattes paa 

 følgende Maade: 



I Kulturer af Tetanusbacillen findes et fra Tetanospasminet 

 forskelligt Stof, Tetanolysinet. Dette bindes af de røde Blod- 

 legemer, som det opløser efter en vis Latenstid, afhængig af 

 Giftmængden og af Temperaturen. 



Tetanolysinet har sit specifike, fra Tetanusantispasminet 

 forskellige Antitoxin. 



Virkningen af dette Stof og dets Modgift lader sig med stor 

 ]\øjagtighed maale ved simple farvesammenlignende Methoder. 



Tetanolysinet har et kompliceret Neutralisationsbillede, som 

 viser stor Overensstemmelse med det, som Ehrlich og Forf. 

 har fundet for Difterigiftens Vedkommende. Ligesom i denne 

 kan man ogsaa i Tetanolysinet ved fraktioneret Mætning ud- 

 sondre en Række Restanddele af forskellig Virkning. 



I den Halvdel af Giften, som bindes først, svarende til den 

 første Halvdel af Neutralisationsbilledet, kan man adskille 3 

 Grupper: Proto-, Deutero- og Tritotoxin: 



Prototoxinet har de stærkest hæmolytiske Egenskaber. 

 Skønt det kun udgør Vis af Giften, besidder del dog Halv- 

 delen af dens Virkeevne. Ligesom Difterigiftens Prototoxin 

 svækkes det meget let og omdannes til Toxoid, o: mister 

 sin Giftighed samtidig med, at det bevarer sin Evne til at binde 

 Antitoxin uforandet. 



Deuterotoxinet er mindre giftigt; det udmærker sig 

 ligesom Difterigiftens ved sin forholdsvis store Resistens mod 

 ydre Indvirkninger. 



Tritotoxinets Virkning er langt svagere end de fore- 

 gaaende og er kvalitativt forskellig fra disse. Medens Proto- 

 og Deuterotoxinet kunde opløse de røde Blodlegemer baade ved 

 højere og ved lavere Temperatur, var Tritotoxinet ganske ude 

 af Stand til at udfolde sin Virksomhed ved Tp. under 10°. 

 Aarsagen hertil viste sig at være den, at Tritotoxinet ikke alene 



29 



