OVERSIGT OVER DET KGL. DANSKE VIDENSKABERNES SELSKABS 

 FORHANDLINGER, 1899. Nr. 5. 



Afsluttende Bemærkninger om det græske Tlieater 

 og Vitruvs Forhold dertil. 



Af 



J. L. Ussing. 



(Meddelt i Mødet den 20. Oktober 1899.) 



JJet er ikke altid de heldigste Veje, hvorigennem det gamle 

 Hellas' Kultur har forplantet sig til Nutiden. Renaissancetiden 

 øste i Almindelighed ikke af de rene Kilder selv, men af de 

 Bække, der havde hånet sig Vej igennem Middelalderens Ørken. 

 Homer og de græske Tragikere kendte man igennem Virgil og 

 Seneca, Aristoteles igennem Plinius og Boethius, den gamle 

 Historie gennem Justinus, Eutropins og Orosius , Bygnings- 

 kunsten gennem Vitruv o. s. v., og der gik en rum Tid, inden 

 man lærte at benytte de ægte Kilder i den græske Litteratur 

 og de klassiske Monumenter. Men skønt Videnskaben nu har 

 faaet en anderledes fast og sikker Grund at staa paa, ser man 

 dog undertiden Folk gøre et Skridt tilbage til det overvundne 

 Standpunkt, hvor de modtog deres første Opdragelse. 



Saaledes er det gaaet i Spørgsmaalet om det gamle græske 

 Theaters Indretning. Man havde haabet , at den derom førte 

 Strid kunde faa sin Afslutning ved Dorpfelds og Reischs 

 betydningsfulde Værk »Das griechische Theater« (1896); men 

 den er bleven fortsat, idet ikke faa af dem, der tidligere (efter 

 Vilruv) havde ment, at Skuespillerne havde ageret paa en op- 



1 



