Unders, over Giftes Virkning paa det isolerede Pattedyrhjærte. 635 



lammende paaHjærtets nervøse Elementer; ikke heller vilde man 

 sandsynligvis, naar Dosis Gang efter Gang forøgedes, faa en saa 

 konstant voxende Pnlsfrekvens ved en fremadskridende Lamning 

 af de hæmmende Hjærteganglier, man vilde her efter al Sand- 

 synlighed hurtig komme til en Grænse. Da desuden Johann- 

 sen^) har vist, at CoITein ogsaa hos atropiniserede Dyr (hvor 

 altsaa de hæmmende Hjærteganglier er lammede) fremkalder 

 forøget Pulsfrekvens, og Wagner^) har paavist, at Vagusirrita- 

 tion fremkalder Hjærtestilstand ogsaa hos Dyr, paa hvilke der 

 er injiceret Coffein, kan der vel næppe være Tvivl om, at den 

 forøgede Pul s fre k vens, som fremkaldes af Coffein, 

 beror paa en irritation af Hjærtets accelererende 

 nervøseApparat, samt at Theobromin virker ganske 

 paa samme JMaade. 



Hvad Blodtrykket angaar, falde Forsøgene i to Grupper; 

 i Forsøgene 1, Y, VI, VII, VIII, IX og XI frembringer første 

 Injektion slrax et Fald af Blodtrykket og hver senere Injektion 

 et yderligere Trykfald ; i Forsøgene II, III, IV og X fremkommer 

 derimod fra Begyndelsen en ringe Trykstigning (2 — o Mm.) og 

 først herefter, ved forøget Injektion af de paagældende Stoffer, 

 Trykfald, hvorefter Forsøgene forløbe som de i den første 

 Gruppe. 



Ville vi undersøge Grunden til denne Forskel, se vi, at 

 denne ikke kan søges i, at der ved Forsøgene i den sidstnævnte 

 Gruppe er injiceret mindre Mængder af de paagældende Stoffer 

 end ved Forsøgene i den førstnævnte; i Forsøg II finde vi saa- 

 ledes en Trykstigning efter 2 Mgr. Coft'ein, hvorimod vi i For- 

 søgene 1 og V finde Trykfald efter 1 Mgr. Coffein; i Forsøg X 

 se vi Trykstigning efter 4 Mgr. Diurelin, hvorimod i Forsøg 

 XI Trykket falder efter 2 Mgr. Diuretin og i Forsøg VIII bliver 

 uforandret efter 0,5 Mgr. Theobromin. 



») 1. c. 

 ') 1. c. 



D. K. 1). Vid. Selsk. Overs. 1899. 21 42 



