14. Januar. < 14 ) l.Møde. 



af 112 Volt. og indskudt en Modstand af 2—400 Ohm. Fore- 

 tages Forsøget i Mørke lyser Kvægsølvoverfladen da med et Lys, 

 hvis Farve nærmest er rødgul. Lyset kommer undertiden strax, 

 efter at Kredsen er sluttet, undertiden kan der hengaa 3 til 

 4 Sekunder. Det holder sig længe , flere Minuter, aftager der- 

 efter gerne noget. 



Det er forøvrigt ikke nødvendigt at bruge en saa høj 

 Spænding. Med stærk Saltsyre kan Lyset skimtes med en Spæn- 

 ding af 6 Volt. Med 12 Volt er Lyset meget tydeligt; det for- 

 svinder dog næsten øjeblikkelig for saa atter at voxe. 



Er et Ammeter indskudt i Ledningen, ser man, at Strømmen 

 er stærkest i det Øjeblik, den ledes ind; den aftager derefter 

 ret hurtigt og bliver snart umærkelig, naar Spændingen er lav. 



Jeg har prøvet en Mængde opløselige Chlormetaller; de 

 gave alle Lys. Virkningen var omtrent den samme som med 

 Saltsyre; kun med Sublimat er der næppe Lys, i det mindste 

 ikke strax. 



Jod- og Brommetaller virke ligesom Chlormetallerne; af 

 Cyanmetaller har jeg kun prøvet Cyankalium, som gav svag 

 Virkning. Fluorkalium gav intet Lys. 



Salpetersyre og salpetersure Salte give intet Lys ; med Svovl- 

 syre og svovlsure Salte er der kun svag Lysudvikling. 



Kali, Natron og Barytvand gave intet Lys. Opløsningernes 

 Styrke spiller ingen Rolle; selv Vandværksvand giver tydeligt 

 Lys formodentlig hidrørende fra opløste Chlorforbindelser. 



Benyttes Kvægsølv som positiv Elektrode og er Vædsken 

 f. Ex. Saltsyre, dannes der paa dens Overflade et Lag, hvis 

 Farve oprindelig er rødviolet, senere blaa, tilsidst brun. Det 

 er fra dette Lag, Lyset udgaar. I dette Lag foregaar der stadig 

 kemiske Processer; fra først af dannes der vel Kalomel, senere 

 træder vistnok Vandets Ilt til, og denne Omsætning er det maaske, 

 der giver Anledning til Lysudviklingen. 



Med Hensyn til Lysstyrken bemærkes, at Lyset ikke kan 

 ses ved Daglys, men det behøver dog heller ikke at være fuld- 



