3. Møde. < 17 ) 11. Februar. 



skabslove og vor Tid. Og dog gives der i Virkeligheden fuldt 

 op af Vink desangaaende, der, sammenlignede med Forholdene 

 i vor Tid, maatte kunne samles til et om end naturligvis langtfra 

 udtømmende, saa dog vistnok i sine Hovedtræk nogenlunde klart 

 Billede af, hvad der har karakteriseret de forskellige Landsdeles 

 eller forskellige Egnes Talesprog, og af den Udvikling, dette i 

 Tidernes Løb har undergaaet. Er det end faa direkte Meddelelser 

 om Dialektformer, der (som f. Ex. i Jakob Madsen Aarhus's Bog 

 de litteris eller hist og her i det 17de og 18de Aarhundredes 

 grammatiske Litteratur) ere komne til os, saa ere de indirekte 

 Kilder, af hvilke der vil kunne øses Oplysninger, saa meget 

 desto righoldigere. I første Bække høre hertil de talrige, fra 

 mange forskellige Egne i Landet stammende offentlige eller 

 private Aktstykker eller Optegnelser af forskellig Art (Breve. 

 Diplomer, Skøder, Skraaer, Tingsvidner o. s. v.), hvis Sprog, ved 

 Siden af hvad der maa betegnes som tilhørende det fælles 

 Skriftsprog, mere eller mindre er præget af lokale Ejendomme- 

 ligheder. Disse maatte da først og fremmest benyttes i saa 

 stort Omfang som muligt, dog kun for saa vidt de foreligge 

 trykte. Men ogsaa den egentlige Litteratur frembyder, som 

 bekendt, mangfoldige Exempler paa en lignende Sprogbehand- 

 ling, navnlig i det 15de Aarhundrede, dog ogsaa senere, om 

 end stadig aftagende. Ogsaa denne Art af Kilder maatte — 

 dog ligeledes kun for saa vidt de ere tilgængelige i paalidelige 

 trykte Udgaver og for saa vidt deres Sprogkarakter lader sig 

 henføre til nogenlunde bestemte Egne af Landet — i passende 

 Omfang benyttes til at supplere det vundne Billede af vedkom- 

 mende Dialekt. 



Hovedvægten ved en saadan Undersøgelse maa naturligvis 

 lægges paa Lyd- og Bøjningsforholdene, hvorimod den lexikalske 

 Side, hvis Behandling under det omspurgte Synspunkt vistnok 

 ogsaa vilde frembyde betydelige Vanskeligheder, i det væsentlige 

 maa lades upaaagtet. Hvad angaar Tidsgrænsen for den Periode, 

 som Undersøgelsen burde omfatte, maa det anses for naturligst 



