4 O. G. Petersen. 



5. Ved større Længde af de Trakei'der, der udgøre den inderste 

 bløde Del af Roden. 



I Tilslutning hertil omtales Skovfyr, Lærk og Rødgran 

 mere kortfattet; de forholde sig væsentlig paa samme Maade. 



For Løvtræernes Vedkommende omtales først meget ud- 

 førligt Ask ( Fraxinus excelsior) og derefter Bøg (Fagus silvatica). 

 Kun følgende skal paa dette Sted nævnes : Veddet er\ hos dem 

 begge blødere i Roden end i Stammen, men dette er begrundet 

 i afvigende Forhold. Hos Ask er Karrene i Roden mindre 

 vide end i Stammen, men Cellerne er dér videre og mere 

 tyndvæggede. Hos Bøg er Prosenkymcellerne mere tykvæggede 

 og forsynede med mindre Lumen i Roden end i Stammen, men 

 Karrene er videre og mere tætstillede. Hos Eger Karrene 

 lige som hos Ask mindre vide i Roden end i Stammen, men 

 de er talrigere og derfor tættere stillede; dertil kommer, at 

 Parenkymcellerne i Roden er langt videre og talrigere, hvorfor 

 Roden er meget stivelserig. Poppel og Birk har begge 

 videre Kar i Boden end i Stammen, hos Birk er tillige Prosen- 

 kymcellerne sammesteds videre ; det skal derimod ikke være 

 Tilfældet hos Poppelen (Populvs tremula). 



Mohl har med megen Nøjagtighed maalt Elementernes 

 Vidde i Bod og Stamme og giver Resultaterne i Decimalbrøker 

 med indtil 7 Decimaler; hvor mange Enkeltmaalinger Resul- 

 taterne er byggede paa, angives dog ikke. I det følgende gaar 

 jeg en anden Vei , idet jeg væsentlig indskrænker mig til en 

 Række Type-Afbildninger med tilhørende oplysende Bemærk- 

 ninger; da jeg har særlig Brug for Aarringsgrænserne , har jeg 

 i Reglen valgt at tegne Partier af Veddet, hvor der findes saa- 

 danne. Ved at tegne opnaar jeg i alt Fald at gøre Forholdet 

 anskueligt 1 ), medens de mange store Decimalbrøker ikke saa 

 sodt egne sig hertil. 



J ) Det er egentlig heri, at de i dette Afsnit givne Meddelelser om Veddet 

 søge deres Berettigelse, da de ikke give noget væsentlig nyt. 



4 



