Notæ Teuthologicæ. 9. (Verrilliola.) 115 



længere Kop noget nær i Lighed med Conote uthens; 

 samt 

 i dens Udstyr med korte, men bredt udstaaende Finner paa 



Kappens bageste Del, 

 i Forkroppens og Halsens smalle Form, der kun halvt 

 udfylder den vide, sækformede Kappe og bærer en Tragt 

 med kun tvende Tragtbaand, 

 i Hovedets ligeledes langstrakte Form med store Øjne, og 



Øjeaabningerne med Udsnit fortil, 

 i Armenes Længdeforhold indbyrdes (= 2.3.4. 1), med den 

 karakteristiske stærke Overvægt af de to Par Sidearme; 

 endeligen 

 i Fangarmenes (Tentaklernes) Længde og deres lange og 

 langstilkede smalle Kølle, hvis Sugekopper i den ydre Del 

 ere store, ikke blot større end de paa den indre Halvdel, 

 men temmelig store i Forhold til Dyrenes egen Størrelse. 

 Dette sidste Punkt i Overensstemmelserne trænger dog til 

 en særlig Belysning, da man strax vil se, at det nok modsvarer 

 aldeles mine Angivelser om Tracheloteuthis , men staar i en vis 

 Modstrid til Dr. Pfeffers Verrilliola. Hans Figurer af begge 

 lians Arters Tentakler lade os kun ane en ensformig, tæt og 

 lin Koppebevæbning uden nogen saadan iøjnefaldende Forskel 

 mellem Kopperne paa Køllespidsen og dem paa Køllens indre 

 Del, og det samme gælder om hans Udtryk om Køllen i selve 

 S 1 æ g t s karakteren S. 22: «Keule dicbt mit ganz kleinen Saug- 

 oåpfen besetzt«. 



At jeg alligevel er berettiget til at give Dr. Pfeffers Slægt 

 samme Tentakeludstyr som min, vil man se af Forfatterens 

 Artsbeskri\ eiser. I disse siger han udtrykkeligen om Køllen 

 hos Verr. gracilis: «Die distalen Saugniipfe sind viel grosser, als 

 die proximalen. Ihre Ringe haben etwa 2 /z der Grosse der 

 Armringen o.s.v. (S. 22), og om Køllen hos Verr. nympha (S. 23c 

 "Die allgemeine Bildung der Tentakel ist die gleiche vvie bei 

 V. gracilis ». 



