122 Ludv. F. A. Wimmer. 



bytte i). Paa flere Steder har Langebek ogsaa aftrykt det Rant- 

 zauske Haandskrift nojagtigere end Rosenvinge. I C. J. Brandts 

 "Gammeldansk Læsebog«, Kbh. 1857, S. 36 ff. er den danske 

 Tekst med adskillige Fejl trykt efter Langebeks Udgave, men 

 nogle Læsemaader (de fleste dog med Urette) optagne fra Resen 1 ). 



Jeg anfører her Afvigelserne hos Brandt fra det Rantzauske Haandskrift (A). 

 To Haandskrifter i den Arnamagnæanske Samling fra Midten af det 15. 

 Aarh. (altsaa omtrent samtidige med det Rantzauske), nemlig Nr. 40 4 t0 

 og Nr. 36 4 t0 , indeholder ligeledes 'Vederlagsretten' (det forste Bl. 76 — 78, 

 det andet Bl. 130—33). Disse Haandskrifter, som jeg betegner B og C, 

 stemmer, naar vi ser bort fra Retskrivning og Sprogformer, der i det 

 hele staar paa et yngre Standpunkt og har opgivet de fleste særlige 

 skaanske Ejendommeligheder, i alt væsenligt med det Rantzauske og 

 det af Resen udgivne Wormske. Medens B slutter sig temmelig noje 

 til det Rantzauske Haandskrift, er C nærmere beslægtet med det, som 

 Resen benyttede til sin Udgave. Denne betegner jeg med R. For Kort- 

 heds Skyld anfører jeg i Reglen kun Side- og Linjetal hos Brandt og 

 derefter den afvigende Læsemaade i A, som bor optages i Teksten. 

 Mindre Fejl i Haandskriftet, der stiltiende er rettede i Udgaverne, nævner 

 jeg ikke; heller ikke bemærker jeg, hvor Haandskriftet har j eller v for 

 i eller u hos Brandt (f. Eks. j 36 2 , sijn 37 25 , vdan 37 31 ): . 



36 1 withirlax ret A. vetherlags ræth (reth) BC, Avitherlags rætt R. 

 36 2 absolon ABC (absalon alle Udgaver). ib. lothe glemt i A og B, 

 hvilket sidste har scn'fl'ue, der af Skriveren mulig er opfattet som For- 

 tid Flert. , lothe scn'ffue C, lote skriue R. Sprogformen i A kræver 

 [lode] eller [lote]. 36 3 knunt A for knuut. 36 s samman. 36 7 for 

 thy. 36 b stin AC, stinthet R (o: stin læst sammen med det følgende 

 thet), stindh B. 37 3 thy AR, the BC. 37 s awotha AR, awothe B, 

 anothe C. ib. vskæpite A, vskapite B, vskepithe C, wskæpiæ (wd- 

 skæpiæ S. 597) R er Fejllæsning for -wskæpite, ikke, som N. M. Petersen 

 (Det danske Sprogs Historie S. 90) antager, den rigtige Form. A's vskæpite 

 er vist Fejllæsning for vskæpne (= uskæpna), 'uskæbne, vanskæbne' 

 (oldn. uskepna i samme Betydning som det almindelige liskop fore- 

 kommer en enkelt Gang i et Vers i Orkneyinga saga ed. Vigfusson S. 59, 

 Flateyjarbok II, S. 422 og 440). Jeg forstaar Sætningen saaledes: «hvis 



den Vanskæbne (Ulykke) rammer én at bryde sit Troskabsløfte og 



forraade sin Herre«. 37 6 iudas. 37 10 sveet A, sweeth B, sueeth C, 

 sveit R maa være Fejllæsning af sveet (ogsaa 38 10 har R urigtig sveit 

 paa hægge Steder før sik). 37 n fare. 37 15 Søkte A, Søcthe B, 

 Søgher C , Gote R er efter N. M. Petersen (Det da. Sprogs Hist. S. 89) 

 = oldn. gæti; men Resens Gøte (Gote S. 601) er sikkert Fejllæsning for 

 Søte(Sote). 37 16 take. ib. Commir. 37 19 withirlagh. 37 so Thordhe. 

 37 21 guthsdom. 37 22 iern bhvrth. 37 25 attendedagh. ib. hvla. 

 37 26 withirlashamen. 37 30 tha skule han ratha ofna han havve A, 



