1 36 Ludv. F. A. Wimmer. 



er fuldstændig rigtig og giver den allerbedste Mening, naar man 

 blot, hvad Steenstrup selv har gjort opmærksom paa og styrket 

 ved Parallelsteder fra gamle svenske Love, læser ivitherlogh 

 manne i to Ord og forstaar manne som Ef. Flt. (= manna). 

 Mulig har Formen manna staaet i det oprindelige Haandskrift 

 og er af Afskriveren paa Grund af Forholdsordet in ved Mis- 

 forstaaelse bleven ændret til manne (Hf. Ent.). Dog er en saa- 

 dan Antagelse ingenlunde nødvendig, da Formen manne meget 

 godt hos Sven Aggeson kan bruges for Ef. Flt.; paa ganske 

 samme Maade finder vi huskarlesteffne c. 8 lige foran ivither- 

 loghmanne (= hiskarla steivne i den danske Tekst). En Skrive- 

 maade manne i Ef. Flt. for manna (mannæ) kan desuden findes 

 selv i de ældste Haandskrifter af skaanske Lov: Runehaand- 

 skriftet har saaledes I, 4 næfndræ manne (sml. Navneordenes 

 Bøjning i ældre Dansk § 46 Not. 1), og ikke saa ganske sjælden 

 bruges paa lignende Maade e i Endelserne i Betydning a (æ). 

 Det anførte Sted hos Sven Aggeson maa da oversættes: «Hvis 

 Klageren med to Stalbrødres Vidnesbyrd kan bevise , at hans 

 Stalbroder i Anledning af den ham tilføjede Uret er skyldig 

 (har forbrudt sig) imod ivitherlogh manne o: Mændenes Straffe- 

 lov, den for Hirdmændene gældende Straffelov » J ). Dette er en 

 nøjagtig Oversættelse af den danske Tekst 38 2 " 3 : matte han 

 thet sanna meth twigge withirlagha manna witne, »kunde han 



J ) Svens in ivitherlogh manne reum esse, «at være skyldig (reum esse 

 = peccasse) mod Vederloven », paa dette Sted har altsaa ganske samme 

 Betydning som hans ivitherlogh violare, »at krænke Vederloven » c. 11. 

 — Jeg har ogsaa tænkt mig, at in ivitherlogh manne reum esse kunde 

 betyde »være skyldig ifølge Vederloven % idet in ivitherlogh manne da 

 var brugt paa samme Maade som i laghum {manna) undertiden i de 

 gamle svenske Love (se det ovenfor S. 137 anførte Eksempel fra ftst- 

 gøtalagen og Schlyters Ordbok 1. c). Dog vilde Brugen af in i denne 

 Betydning i Forbindelse med Formen ivitherlogh i Steden for wither- 

 loghum være hojst paafaldende. Min Ven Prof. Gertz , med hvem jeg 

 har raadført mig i den Anledning, mener ogsaa, at Ordene kun kan 

 forstaas som ovenfor antaget. Men hvad enten in her har Betydningen 

 «imod» eller •< ifølge«, ændrer det jo intet i Opfattelsen af Svens wither- 

 loghmanne. 



18 



