148 Ludv. F. A. Wimmer. 



komst med en anden , og gor de et Sammenskud i Vidners 

 Overværelse eller ved skriftligt Bevis, da skal den, som bryder 

 det, udbetale Indskuddet'). (Det er ikke klart, hvilket specielt 

 Tilfælde der her sigtes til.) I den bevarede Kristnubalk af 

 Smålandslagen (sidste Halvdel af 14. Aarh.) c. 2 § 1 bruges 

 ganga i wiperlæghi om at »forene sig til fælles Arbejde » og 

 uithirlæghis brut om »Forsømmelse af det fælles Arbejde«, 

 hvor det andet samtidige Haandskrift har uither lagha brut 

 (Samling af Sveriges gamla Lagar VI, S. 98 2 og Not. 26). Ogsaa 

 i Magnus Erikssons Landslag (Samling X) forekommer viper 

 læghe paa samme Maade om "Sammenslutning i fælles Ojemed": 

 boa bønder i by saman, ba læggia pe viper læghe vm hiorbhald 

 sit o: de slutter sig sammen med Hensyn til Vogtning af deres 

 Kvæg (S. 194 s ). Samme Bestemmelse findes i Kong Kristoffers 

 Landslag (Saml. XII) , hvor Ordet i de to ældste Haandskrifter 

 skrives mdherlæghe , i de noget yngre vidherlaglm el. vidher- 

 lagha og i de yngste vidherlag (S. 21 1 6 og Not. 38). 



Ogsaa i Dansk fra det 15. Aarh. og senere finder vi veder- 

 laghe (den ældre Form) og vederlag i Betydning »Kompagniskab 

 (mellem Købmænd) ». I Kristjan I s Forordning fra 1475 om 

 Købmandskab mellem Danske og Tyske (Aarsberetn. fra det Kgl. 

 Geheimearchiv V, S. 72 14 ) heddet det: Jtem at enghe wore 

 borghere eller vndersate skulle thage fræmmede købmentz pen- 

 ninge eller gotz eller hawe wederlaghe meth them. I samme 

 Konges Forordning om Handel og Købmandskab fra 1477 og 

 i Kong Hanses Forordning om Købmandskab fra omtr. 1490, 

 der dog bægge kun er bevarede i sene Afskrifter, skrives veder- 

 lag (ib. S. 74 4 og S. 77 6 ). I Kortvending (Haandskrift fra Slutn. 

 af det 16. Aarh.), udg. af S. Birket Smith, Kbh. 1866, V. 3127 

 bruges « Vederlages-svend » om en ung Mand, som Principalen 

 gor delagtig i Forretningen: 



Men siden ieg wd thiill kiøbsted kom, 

 tha haffuer ieg tientt ind kiøbmand from, 

 handtt giorde mig thiill syn wederlagis suend. 

 30 



