Oprindelsen til Ordet 'Vederlag' i 'Vederlagsret'. 149 



Samme Udtryk forekommer V. 601: 



leg haffuer oc wde mynne wederlagis suenne. 



Ligeledes hedder det i en gammel Raadstuebog i Aalborg (i en 

 Optegnelse fra Midten af det 16. Aarh.): huilcken kiøbmandth 

 som will haffue nogen vederlags snene, tha skulle same veder- 

 lags suene mwe bruge theris oc theris hosbonds beste ther 

 mett vti two samfelde aar, før the besueris anthen mett borger- 

 skaff eller andhen bys tynge (Samlinger til jydsk Historie og 

 Topografi II, S. I ol) 1 ). 



Tidlig optoges altsaa det nederty. ivedderlegginge i sin 

 specielle Betydning "Kompagniskab mellem Købmænd » i Svensk 

 og uden Tvivl ogsaa i Dansk i Formen ivithærlægning; men 

 det optræder ogsaa i Formerne witliærlceghi Ik. , -lagha Huk. 

 {-laghe Hak.), -lag Ik., idet det nederty. Ord som saa ofte ellers 

 hurtig tillæmpedes efter et gammelt nordisk Ord, her lægki 

 'Leje', lagha li Sammensætninger som tillagha = oldn. tillaga, 

 hvad der ydes, Bidrag, af leggja til ligesom viårlaga af leggja 

 vid] sml. foran S. 128 f.) 2 ) og lagh, Lav, Selskab. I 'Vederloven' 



') I en ganske usædvanlig Betydning anvendes Ordet Vederlagsmand af 

 P. Eliæ "Imod Malmøbogen 1530» (efter Haandskrift fra sidste Halvdel 

 af det 16. Aarh.): (Christus) ther mett sijn hellige dod oc pijne er 

 blell'uen een mijddeler oc een vvederlavvss Mand emellom Gud faders 

 borlige wrede oc werdsins wfordraffuelige synd (Povel Eliesens Danske 

 Skrifter ved Secher I, S. 359). Dette 'Vederlagsmand' udgaar aabenbart 

 fra 'Vederlag' i den oprindelige Betydning: Kristus har ved sin Død 

 ydet det 'Vederlag' for Menneskenes Synd, som den guddommelige Bet- 

 færdighed krævede; 'Vederlagsmand' har altsaa her Betydningen 'Forsoner'. 

 Det er ikke undgaaet Kinchs Opmærksomhed, at Ordet Vederlag 

 »endnu i det 15. Aarh.» bruges om Kompagniskab (mellem Købmand) ; men 

 han anfører dette som Bevis for, at withærlagh er et ægte gammelt dansk 

 Ord for »Samfund, Samlag« (Aarb. f. nord. Oldk. og Hist. 1875, S. 261 f. 

 Not. 1). At Ordet i denne Betydning tværtimod er dannet i senere Tid 

 ved Paavirkning fra Nedertysk, har han ikke set. 



') Samme Form (ældre svensk lagha, dansk lagha) fik ogsaa det mnt. 

 lage Hu., der meget tidlig optoges i Svensk og Dansk i den specielle, 

 i Nederty. almindelige Betydning »Baghold" (særlig i Forbindelsen lage 

 leggen, -lægge baghold, efterstræbe »); saaledes allerede i jyske Lov III, 22 



31 



