152 Carl Jul. Salomonsen og Thorvald Madsen. 



at man ogsaa gennem denne Art Undersøgelser kunde faa et 

 Indblik i den aabenbart meget komplicerede Proces, der fore- 

 gaar i Forsøgsdyret under den aktive Immunisering. 



Da vi ved Tilskud fra Carlsbergfondets Side fik de nød- 

 vendige Midler til at foretage en større Række immunitets- 

 theoretiske Forsøg, besluttede vi os derfor til blandt vore 

 Undersøgelsesæmner at optage de individuelle Ejendommelig- 

 beder i Immuniseringens Forløb bos forskellige Heste. 



Vi havde saa meget mere Anledning til at gennemføre en 

 saadan Forsøgsrække, som vi derved samtidig vilde faa et Ind- 

 blik i Betydningen af en Hække tidligere af os meddelte Iagttagelser 

 angaaende Svingningerne i Blodets antidifteriske Styrke hos en 

 Følhoppe under den aktive Immunisering. Der var — saavidt 

 os bekendt — ikke senere offentliggjort en Række fortløbende 

 Maalinger af en mod Difteri immuniseret Hest, og vor Kurve 

 kunde derfor kun sammenlignes med den af E h rlich & Brieger 

 meddelte Antitoxinkurve ; denne angik imidlertid en mod Tetanus 

 immuniseret Ged, altsaa en anden Sygdom og en anden Dyre- 

 art end vor. 



Da Laboratoriet samtidig anskaffede to Heste (A og B) til 

 Fremstilling af antidifterisk Serum, besluttede vi os til at foretage 

 Immuniseringen paa nøjagtig samme Maade hos de to Dyr, saa 

 at de paa samme Tid fik subkutane Indsprøjtninger af samme 

 Giftdoser, tagne af samme Toxinbeholdning. Toxinets Styrke var 

 — ligesom i vore tidligere Forsøg — en saadan, at det i en 

 Dosis 0,1 Cc. dræbte Marsvin af 500 Grams Vægt inden 48 

 Timers Forløb. 



De to Heste frembøde ret betydelige Forskelligheder: dval- 

 en lille, livlig, skimlet, tolvaarig Hoppe af 450 Kilos Vægt, 

 medens B var en stor, dvask, brunfarvet syvaarig Vallak, der 

 vejede 575 Kilo. 



De sammenlignende Maalinger, der fordeltes over et Tids- 

 rum af 118 Dage, gave følgende Resultat: 



