212 Japetus Steenstrup. 



tyde, at maaské noget lignende har gentaget sig i hin Tid 

 hos vort Stenaldersfolk , tør jeg dog ikke her lade ubemærket 

 at de ret talrige Knokler af forskellige Dele af Hunden , og 

 navnligen dens Kæbedele, tydeligen vise, at Dyngedannernes 

 Tamhund i dens fuldt udvoxne Skikkelse frembyder Individer 

 med en ikke ringe Forskel i Størrelse; men denne Variation 

 har dog hidtil forekommet mig at ligge indenfor de Grænser, 

 som den har f. Ex. hos Lappehunden eller en anden under 

 lignende Forhold tjenende Hund. For egentlige Race- 

 for s kelligheder synes mig vort Materiale fra 

 Køkkenmøddingerne endnu ikke at kunne tale. 



Imidlertid synes en anden Zoolog, Professor J o h.N. Wo 1 d i- i c h 

 i Wien, der specielt har studeret Knokkelresterne af de ældste 

 Tamhunde, ikke at være utilbøjelig til at linde flere end een 

 Hunderace antydet ved Resterne i vore Kjøkkenmøddinger. Paa 

 Begæring om at maatte faa Fotografier af Køkkenmødding- 

 Hundens Kæber, sendte jeg ham til Selvsyn Kæber og Knokkel- 

 dele af tiere Individer og fra flere Møddinger, og Henførelsen 

 af disse Partier til de af ham erkendte Hundeformer havde han 

 velvilligen angivet ved hvert af Stykkerne, da han sendte dem 

 tilbage. Om nu ogsaa det overvejende Flertal af disse henføres 

 til den af Prof. Ri'itimeyer fra den neolithiske Stenalders 

 Pælebygninger i Schweizersøerne skildrede C an i s familiaris 

 palustris eller til Underracer af denne, saa anses dog enkelte, 

 til hvilke vi forresten have flere tilsvarende Stykker i Samlingen, 

 at være af en anden, noget afvigende og snarest til et sent 

 Tidsrum af neolithisk Stenalder hørende Form. Saafremt dette 

 Syn paa Hundelevningerne, som antydede disse snarest som for- 

 skellige Racer, vilde bekræfte sig, kunde der heri ligge et 

 yderligere Vidnesbyrd om, at Tam hunden allerede den- 

 gang havde været længe i Menneskets Tjeneste og 

 haft Betydning for det i mere end een Retning. 

 Saameget længere maatte altsaa Dyngedannerne tænkes fjernede 

 fra et palæolithisk Stadium i Udviklingen; thi et saadant 



4 



