224 Japetus Steenstrup. 



rener nok kan blive af Betydning for den rette Opfattelse af 

 ældre Kulturtilstande i det egentlige Skandinavien, vil den dog 

 ikke kunne blive det for Danmarks Vedkommende, for saa vidt 

 der ikke lier kan blive Tale om nogen Samtidighed imellem 

 Landets ældste Beboere og dets Bensdyrstid. Denne maa, efter 

 alt, hvad vi hidtil vide, ligge langt forud for Landets Beboelse 

 af Mennesker. Det er kun ved beklagelige Misforstaaelser , at 

 der bos Quatrefages (i flere af hans Skrifter) og hos enkelte 

 andre Forfattere har kunnet indliste sig saadanne Urigtigheder 

 om det faktiske, som den angivne Samtidighed af Dyngedannerne 

 med Landets arktiske Flora og sammes Rensdyr. 



Omvendt synes mig Kastrations- For bo Idet at blive 

 af stor Betydning for Opfattelsen af M e talaldernes Kultur- 

 Standpunkt hos os. Efter min Overbevisning har en ikke 

 ringe Del af det Chaos, hvori vore Kundskaber om de forskel- 

 lige Oxeformers indbyrdes Sammenhørighed eller deres mulige 

 Sammenhæng med forudgaaende ældre eller vilde Former længe 

 have befundet sig, just sin Bod i den Omstændighed, at man 

 har forsømt at klare tilstrækkeligen ud fra hinanden de for- 

 skellige Udseender, som de tre Le m mer af s a m m e 

 engere Familiebegreb: Tyren, Koen og Oxen (Stu- 

 den) frembyde, og af hvilke hver for sig, vistnok i mere end 

 ét Tilfælde, synes at være tagen som egen Form eller Bace. 

 Men baade for Oxen s og for Svinets Vedkommende vil Paa- 

 visningen af en hyppigere Optræden af den tredje (den 

 gildede) Form være et meget godt Mærke paa, at vi have 

 med et Tamdyr eller Husdyr at gøre 1 ). 



Det foranstaaende vil tilstrækkeligen overtyde den forstandige 

 Læser — han være nu Oldforsker eller ikke — om, at Spørgs- 



At der, som enkelte Undtagelser i Naturen, forekommer Gild-Hanner, der 

 ere bragte i den abnorme Tilstand ved Kampe med Rivaler og Fjender, 

 undertiden ved Sygdomme, er jo bekendt allerede fra Oldtiden. 



16 



