228 Car] Jul. Salomonsen og Thorvald Madsen. 



deres Iagttagelse ikke faaet den Betydning, som de haabede : 

 Erfaringen har lært, at det f. Ex. er ganske nødvendigt stadigt 

 at tilføre de Heste, der anvendes til Fremstilling af antidifterisk 

 Serum, nyt Toxin, hvis man ikke vil se deres antitoxiske Styrke 

 falde hurtigt under de gentagne Aareladninger. Paa den anden 

 Side er Spørgsmaalet om, hvorvidt en Gendannelse af antitoxisk 

 Substans kan finde Sted uden ny Toxintilførsel , af saa vidt- 

 rækkende Betydning for vor Opfattelse af den antitoxiske Funk- 

 tions Tilblivelsesmaade , at Roux og Vaillards Meddelelse 

 fortjener at underkastes en fornyet experimentel Prøvelse under 

 andre Forsøgsbetingelser. 



Vi have i et Par af vore tidligere Arbejder berørt dette 

 Spørgsmaal : For det første iagttoge vi hos en af vore Serum- 

 heste i de nærmeste Dage efter en Aareladning en Synken af 

 Blodets antitoxiske Styrke, der var langt stærkere, end den 

 maatte antages at være efter Blodtabets Størrelse og den heraf 

 følgende kompensatoriske Fortynding af Blodet; derefter steg 

 atter den antitoxiske Styrke, indtil den naaede en Højde, som 

 svarede til den efter Aarehulningens Størrelse beregnede (se 

 Overs, over D. K. D. Vid. Selskabs Forhandlinger 1896). I dette 

 Tilfælde havde man Valget mellem at antage en spontan Gen- 

 dannelse af Antiloxin eller en kompensatorisk Overfortynding 

 af Blodet; en saadan lod sig ikke med Sikkerhed udelukke, da 

 der ikke var foretaget Tælling af Blodlegemerne. 



Senere havde vi derfor vor Opmærksomhed henvendt paa 

 Spørgsmaalet om, hvorvidt de store Blodudtømmelser efter- 

 fulgtes af en Overfortynding af Blodet; det lykkedes imidlertid 

 aldrig ved Blodlegemtælling at eftervise en saadan. Paa den 

 anden Side have vi efter en større Aareladning hos en Hest en 

 enkelt Gang set BJodets antitoxiske Styrke vende tilbage til 

 samme Højde som før Blodtabet (Nord. Med. Arkiv. Festband 

 1897, Nr. 9). En saadan Begeneration have vi imidlertid kun 

 iagttaget i ovennævnte Tilfælde. Hyppigst have vi set, at det 

 bratte Antitoxinfald umiddelbart efter en Aareladning følges af 



