374 Fr. Meinert. 



en lignende stærk Udvikling af Snabelen i Forbindelse med 

 Frigørelse fra Mundlemmerne skjult den nære systematiske For- 

 bindelse med de øvrige Telyphonidæ. 



Det tredie Hovedstykke, Systematik, p. 30 — 57, indledes 

 med en kort Fremstilling af Pycnogonidernes Stilling i Dyre- 

 riget overhovedet. Naar jeg har indskrænket mig til de der 

 fremførte Bemærkninger, har maaske en vis Reaktion mod den, 

 som det forekommer mig, altfor overdrevne Brug af apodiktiske 

 Afgørelser med tilhørende genealogiske Tabeller og « Stamtræer«, 

 gjort sig gældende. Saadanne Stamtræer have sikkerlig stor 

 Betydning i den populære Zoologi og til Forelæsningsbrug, 

 men skjule ofte megen Vankundighed, og for en opmærksom og 

 kyndig Beskuer af et saadant Stamtræ og dets Opbygning er 

 det morsomt, ja næsten komisk at se, hvorledes de to Hoved- 

 begreber, Homologi og Analogi , som det synes, ofte ombyttes 

 «ad occasionem». Hvor meget »magistralsk« Blod der er flydt 

 og vil flyde for en »trofast indbunden » Haeckels eller Gegen- 

 baiirs Skyld er vanskeligt at beregne ; men saa meget er sikkert, 

 at samme Stamtræer have deres svage Sted ved Boden, og jo 

 større og bedre Træet synes opbygget, des større bliver ogsaa 

 dets Fald. Mig forekommer det, at længere eller dybere end 

 til Linnés gamle Sætning, «natura non facit saltusn tør Viden- 

 skaben for nærværende Tid ikke gaa, og at mange af Nutidens 

 Tbeorier ere ubevislige . uvidenskabelige Tilsætninger, hæm- 

 mende Videnskaben ved at ville bøje den ind under ubevislige 

 Paastande og Love, ladende tilmed altfor tydeligt personlige, 

 aprioriske Lyster og metafysiske Ideer spille ind med. Mar- 

 quien af Salisburys manende Ord, at Videnskaben ikke har Lov 

 til at nægte Muligheden af en Skaber, forekommer mig at være 

 fuldt berettigede, og jeg antager, at den Naturopfattelse, som 

 næredes af en Linné, og en Otho Frederik Muller, af en Cuvier 

 og en Straus-Durcheim atter vil komme frem efter at være ud- 

 viklet og renset gennem Nutidens atheis tiske Bølge. Dog 

 Zoologien staar eller falder ikke med Stamtræerne, lige saa lidt 



s 



