4. Møde. (Er) 26. Februar. 
Lovord, hvori Molbech udtrykker den almindelige Anerkendelse 
af hans Virksomhed i Selskabets Tjeneste. Derimod forlyder 
intet om noget mathematisk Arbejde fra hans Haand, førend 
det nu paany udgivne Skrift fremkommer, da han var over 
50 Aar gammel og det er ikke efterfulgt af andre. 
Dette Arbejde indeholder den Fremstilling af de saakaldte 
imaginære Tal, som i vort Aarhundrede har gjort det muligt 
derpaa at bygge en almindelig Størrelseslære, hvis omfattende 
Synsmaader bringe fuld Sammenhæng i meget, som ellers faldt 
fra hinanden. Wessel havde særlig Øje for, at medens positive 
og negative Tal kunne anvendes til Behandling af Stykker, som 
påa en og samme rette Linie gaa i den ene og den anden Ret- 
ning, tillader Brugen af de imaginære Tal og Regning med 
disse en tilsvarende Behandling af Liniestykker gaaende i alle 
mulige Retninger i samme Plan. Derved førtes han videre til 
at forsøge en lignende Behandling af Liniestykker, som have 
forskellige Retninger i Rummet. Han overvandt lykkelig ogsaa 
de helt nye Vanskeligheder, som denne Behandling frembyder, 
og gør det paa en Maade, der vel var tilpasset efter den be- 
grænsede Opgave, man stiller sig, men dog foregriber meget 
væsentlige Punkter af den 50 Aar yngre Kvaterniontheori. 
Er nu end Behandlingen af Liniestykker med Retning Wessels 
Hovedformaal, som udførlig oplyses ved Anvendelse paa den 
plane og sfæriske Trigonometri og Polygonometri, såa træder 
hans Forstaaelse af hans Theoris Betydning som almindeligt 
Grundlag for Behandlingen af imaginære Størrelser dog klart 
frem. Herved maa særlig fremhæves, at han fuldt ud baade 
forstaar og tilfredsstiller de logiske Fordringer, som maa stilles 
og som man nu hundrede Aar efter stiller til dette Grundlag. Han 
hæver sig i den Henseende over sit Aarhundredes Mathema- 
tikere, som ofte lod sig nøje med, åt nye Hjælpemidler faktisk 
viste deres Hensigtsmæssighed ved at give gode Resultater, og 
da undlod nærmere at prøve Aarsagen til og Omfanget af 
deres Gyldighed. 
