4. Møde. (295) 26. Februar. 
som han indrykkede i Selskabets Skrifter, ere derimod kun 
altfor gode Beviser paa, hvor meget Wessels Klarhed i Opstilling 
af Begreber og kritisk Udvikling og Anvendelse af disse afveg 
fra, hvad man dengang nøjedes med. 
Som Landmaaler maatte Morville imidlertid have særlige 
Betingelser for Forstaaelsen af Wessels Udgangspunkt og af de 
polygonometriske Anvendelser af Retningsbestemmelserne. Lig- 
nende Forudsætninger maatte to tilstedeværende Søofficerer have, 
navnlig den af Søkortvæsenet saa højt fortjente Løvenørn. 
Fuldstændigst er Arbejdet og dets Betydning dog forstaaet 
af Forelæggeren, Professor i Mathematik og Filosofi ved Uni- 
versitetet i Kiel, J.N.Tetens, der selv var en betydelig Mathe- 
matiker. Desværre har han ingensinde indfriet sit Løfte om at 
lade sine «Anmærkninger angaaende Naturen af denne Galcul» 
trykke. Grunden hertil er maaske den, at de ere blevne gjorte 
overflødige ved de Forbedringer, som Wessel selv angiver, at 
- have indført efter denne Lærdes Opmuntring og Raad; der 
gøres dog intetsteds Rede for, hvilke disse Forbedringer ere, 
og ret indgribende kunne de næppe have været. En Artikel 
med Tetens' ogsaa i Udlandet ansete Navn vilde maaske have 
bidraget til at henlede Mathematikernes Opmærksomhed paa 
Wessels Arbejde. 
Særlig uheldigt var det, at den Række Oversættelser paa 
Tysk af Videnskabernes Selskabs naturvidenskabelige og mathe- 
matiske Afhandlinger, som Scheel og Degen netop i 1798 be- 
gyndte med det første Hæfte af det Bind, som indeholder 
Wessels Arbejde, ikke fortsattes længe nok til at faa dette med. 
Selv bortset fra den derved opnaaede større Udbredelse, vilde 
det sikkert ikke have været uden Frugt, om en saa intelligent 
og vidtskuende Mathematiker som Degen paa denne Maade 
var kommen til indgaaende at beskæftige sig med Wessels 
Tanker. 
I den paafølgende Tid har Wessels Skrift, som fandtes i 
en Række af Selskabets Publikationer, der længe har været for 
