6 Japetus Steenstrup. 
til deres hele Udsmykning, men dog især omhyllede deres 
Oprindelse med et tæt Slør. For hvert af disse Punkter vil 
man vist ogsaa indrømme, at Brakteaterne ved min Fremstilling 
— enten man nu billigede min Opfattelse af dem. eller ikke — 
kom i mange Henseender til at staa i et helt andet Lys end 
det, i hvilket man hidtil såa enstemmigt havde ment at. 
maatte se dem, saalænge de nemlig kun opfattedes som u«bar- 
bariske», d. v. s. halvciviliserede Folkestammers mere eller mindre 
mislykkede Efterligninger af romerske eller græske 
Kejseres Mønter og Medailloner. 
At saadanne Efterligninger virkelig findes, og at disse 
som Prydelser i det mindste, maaske ogsaa som hjemme - 
lavede Ærestegn ere blevne baarne i Øskener, der aldeles 
ligne de egentlige Brakteaters, er en velbekendt Sag; at de 
endog, i det mindste nu og da, bleve baarne ved Siden af eller i 
Forbindelse med Amuletter 9: de virkelige Brakteater, til- 
lade enkelte Gravfund os ikke at drage i Tvivl; men alt dette 
kan ikke i mindste Maade retfærdiggøre den blandt Arkæolo- 
gerne, og især de nordiske, gængse Opfattelse, at de egent- 
lige Brakteater følgelig .ogsaa naturligst kunde og burde tolkes 
som Efterligninger af disse Kejseres Mønter og Medailloner. 
Med disse have vore «egentlige Brakteater», efter min 
Mening, slet intet at gøre. 
Oldforskernes lige til den Dag idag stedse "gentagne Paa- 
stande om, at Brakteatpræget og dettes Billeder lode sig føre 
tilbage til «barbariske» Folkefærds Bestræbelser for at efterligne 
Præget paa Kejsermønter fra Datidens klassiske Lande, maatte 
ved en roligere Betragtning vise sig ligesaa grundløse, som 
deres Foregivender om, at «Barbarerne» skulde paa disse Brak- 
teater have fjernet sig fra det klassiske Præg for at give dette 
et mere hjemligt Udseende, maatte ved roligere Syn paa 
Genstandene erklæres for at staa som tomme Talemaader, 
ligefrem grebne ud af Luften. Har maaske nogen af de 
Å 
